379 
och tipplyftades strax derefter. Dess elektricitet 
fann jag enligt förmodan cegativ, och så stark, 
att stapelelek trometren bragtes till anslagning , och 
till och med guldbladen i Bei^nets elektroskop 
svagt divergerade. En annan mindre profskifva, 
7 Hn. i diameter, som appUcerades på den nyss 
undersökta ytan, temligen nära taflans rand, gaf 
på stapelelek trometren ett utslag af en linia. Der- 
efter fördes orenom ett hål i midten af den större 
profskifvan en metallstift, som räckte 5 lin. fram, 
h varefter skifvan para Helt närmades den förut un- 
dersökta ytan ända till beröring af stiften. JLiter 
skifvans upplyftning fann jag densamma lika så 
starkt, om icke starkare elektiiserad , än i förra 
fallet. Sedan skifvan åter blifvit förd till sitt förra 
ställe, undersökte jag med den mindre profskifvan 
den under densamma befintliga ytan af taflan, men 
fann den icke märkbart elektriserad , oaktadt de 
närbelägna ställena gåfvo tydliga spår till elektri- 
citet. Häraf är således klart, att den underlig- 
gande ytans elektricitet genom stiften var öfver- 
gången till skifvan. Stiften blef åter boittagenoch 
skifvan ställd på sitt förra ställe, vid samma höjd 
(5 lin.) öfver taflan och vidrörd med en metall- 
tråd. Genom försök med den mindre proiskifvan, 
fann jag på taflans yta under den större skifvan 
icke något spår till elektricitet, och denna sednare 
var efter upplyftning, så vidt undersökas kunde, 
till samma grad elektriserad som i förra fallet. 
Då hela föisöket ontgjordes endast med den skil- 
nad, att båda profskifvorna applicerades längre 
från randen, ungefär öfver midten af den fram- 
stående delen af taflan, så uteblef all verkan, icke 
allenast vid verklig bei öring, utan äfven på 5 lin. 
afstånrl , ehuru den på större afstånd var märkbar, 
