388 
földelande åtei veikan som noll, endast dess tjock- 
lek icke är beL^^dlig. Häraf kan dragas den slut- 
sats, att om en elektriserad skifva A verkar för- 
delande på en annan lika slor äfvenledes eleklri- 
serad skifva B, så förändias denna inverkan en- 
dast obetydligt, om skifvans B elektriska tillstånd 
undergår någon förändring. För att förklara detta 
tydligare, antager jag först, att B före närmandet 
till A icke är elekti iserad. I detta fall verkar .4 
på B, och åtskiljer dess naturliga elektriciteter , 
som förut är visad t; deremot kan man anse skif- 
vans B fördelande återverkan på A som noll. Om 
nu en qvantitet elektricitet meddelas åt J3,så för- 
ändras straxt elektriska tillståndet i A^ och man 
kan betrakta den fördelande verkan af B, liksom 
vore det elektriska noll i A sönderdeladt i tvenne 
lika stora, men motsatta elektriciteten Dessa elek- 
triciteter utbreda sig på skifvans yta, alldeles så, 
som vore A förut icke elektriserad , och upphäfva 
i det närmaste hvarandras verkningar på ^. Alltsf» 
verkar ^4 på B som förut, nästan endast genom 
det elektriska lager, som uppkommit genom elek- 
triseringen. Sträni^t taget binder .4 likväl något 
mera elektricitet i den förut elektriserade, än i den 
icke förut elektriserade skifvan B, så vida den B 
meddelta elektriciteten är olikartad med elektrici- 
teten i A, och något mindre om den är likartad: 
ty i forsla händelsen understödjer det genom den 
fördelande verkan af B i A uppkomna elektriska 
lagret verkan af A på J5, och i den sednare hän- 
delsen verkar det mot densanima. Om således 
den icke elektriserade skifvan ^ blir afledande vid- 
rörd, så bindes i densamma något mera elekti i- 
citet än förut. 
Jag antager nu, att åt en af skifvorna .4 blif- 
vit meddelad elektricitetsmängden E. Om då deii 
