4o© 
ftE ^ Bjcliés B aMti eVt la Mrmare" ?/, néniligen 
(n+2)a afsländ från .4, blir ^i=p,p^p, 
oék m'==p^p,p, . . . . p„_j, och bäraf fås mm'= 
f^Vyr-^vi-.Vn^.V.Vr^.Vr,^.' E^^tla värde pa mm' 
liar med det töregAende, da afslåndet från A var 
factorn f:p\p\^.^ >pl_,Vn-.VnV.^. gemen- 
sam. Kallar man densamma för korthetens skull 
R\ så blir vid afståndet cr IVånA, mm'= 
Rp„^^ och vid afståndet (?i+2) a från A, mm = 
J^p^^^,. Men då p^^^, är större än , så följer 
bäraf, att R'p^^^^R'p^ ^. På samma sätt kan be- 
visas, att då skifvan B vidare rjekes mot C, sa 
blir mm beständigt större. Om B på samma sätt 
frän medlersta afståndet na fljttas allt närmare 
A, så inser man lätt, att m och m' endast för- 
byta sina värden, och alltså blir produkten mm 
\id lika afstånd i båda fallen från midten, lika 
stor. lläraf följer således, att har sitt minsta 
värde då B står noga i midten mellan A och (7, 
och följaktligen har m'—mm' vid detta skifvans 
B läge sitt maximum. 
De här theoretiskt för de tre händelserna 
härledda resultaterna äro redan på experimenlel 
Täg, ehuru icke alldeles under samma omständig- 
heter som här, framställde af Fechner i hans in- 
teressanta undersökning om elektricitet genom 
fördelning (Pogg. iinn. B. LI s. 321). Fechner 
fann för tredje händelsen maximum af verkan i 
midten, eller ungefär i midten, då han, i stället 
för skifvan C, ställde elektroskopet sjelf i elek- 
triska skuggan af den icke isolerade skifvan, och 
flyttade denna fram och tillbaka mellan den elek- 
triserade skifvan och elektrascopet (s. 329). All- 
deles enahanda resultat har äfven jag erhållit med 
d^., |rQ lili^i stora skifvorna. u^ji.,, 
