4Q8 
van B nieliaa A och C, så är klart, att afslun- 
den inom samma gränsor uUin stort fel kunna 
betraktas som logarithmer till fördelnings-coeffi- 
cienterna. Redan den omständigheten, att fördel- 
ni ngs-coellicien ten närmar sig till enhete^i, du 
afståndet närmar sig noll, antyder detta, ty ett 
dylikt förhållande är icke förenligt med någon 
relation mellan dessa storheter, när man undan- 
tager den logarilhmiska. Kallar man således M 
den vid afslåndet & observerade fördelnings-coeffi- 
cienten.. och m fördel nings-coefficienten vid af- 
ståndet a, så hlir a:h=logm:log M, hvaraf /o^??i = 
^logM. Betraktar man här h som afståndets en- 
liet, blir helt enkelt logm = aIog3L Denna formel, 
som vid små afstånd är nära exact, blir mer och 
mer felaktig, ju slöirea tages och slutligen obruk- 
bar. Det är clerföre sannolikt, att den logarith- 
miska relationen mellan afstånd och fördelnings- 
coefticienter så småningom ofvergår till en annan, 
som blir exact för mycket stora afstånd. Det blir 
icke svårt att finna denna relation. Jag antager, 
alt den icke isolerade skifvan B är ställd på sä 
stort afstånd från A, alt bådas diameter i jem- 
förelse mot detta kan betraktas som en försvin- 
nande storhet. Blir A elektriserad , så verka alla 
från de elektriska punkterna i A utgående kraf- 
terna på en punkt P i B nästan i samma rikt- 
ning vinkelrätt mot B, och deras residtant blir 
summan af alla krafterna. Resullanten af de elek- 
triska krafter, som härröra från elektriciteten i 
B och verka på samma punkt P, verkar derföre 
äfven rätvinkligt mot B i motsatt riktning. Stäl- 
les nu B på dubhla afståndet, ändrar sig, sora 
man lätt inser, riktningen af de från A utgående 
på P verkande krafterna icke märkbart, och de- 
ras 
