412 
£-•1 jr 
gäller äfven om clen andra, om man endast för- 
vexlar m och Ä> B ocli C Införes i Iredje for- 
meln mti för r/ är felet vid bvarje tillfälle en- 
dast ringa , t}^ vid små afstånd mellan B och C, 
är r föga skiljaktig fran mn, och vid större för- 
svinna i ioch 2 m»r mer eller mindre mot en- 
heten. 
. v Införes mn i stället för r i de tre formlerna^ 
så öfyergå de till följande: 
Emedan n^<l, m^<l och ??i^n^<l, så äro täl- 
jare och nämnare i alla tre formderna positiva. 
Alltså äro de i B och C bundna elektriciteterna , 
som man lilt kunde förutse, olikartade, deremot 
den fria i A likartad med A lldenstund 
är — —<,1, och ———E<,^nE, eller den i B 
bundna elektricitetsmängden är mindre än den 
mängd, som bindes i B, sedan C blifvit aQägs- 
nad. På samma sätt kan bevisas, att 
Ju mera den ena skifvan B närmas skifvan .4, 
desto mera tilltager dess bundna elektricitet, ty 
m i täijaren till formlen (4) blir större, och X—iivn'^ 
i nämnaren mindre. Deremot aftager den bundna 
elektriciteten i C, iy 1-m- i täijaren till form len 
(5) närmar sig noll, under det l-iifn- i nämna- 
ren närmar sig 1— n-. Emedan i form- 
len (6) är fmuUipIiccrad med -^[-^^^ så följer der- 
af, alt den fria eleklricitetsmängden i -i är min- 
dre än den mängd elektricitet, som blir fri i. 4, 
sedan C blifvit borttagen. Deraf synes äfven, att 
ém tj pärmas till A , eller aClagsnas derifrån , så 
