m 
från noll till 1. Men då ?n = ö, blir x+y—-nE 
och dfi m=l, blir x-\-y=—E. Alllsh är summan 
af de i B och C bundna elektricitetsraangderna 
alllid större än den elektricitetsmänod , som en- 
dast bindes i en af skifvorna, sedan den andra 
blifvil borttagen, men mindre än elektricitets- 
mängden i A. 
Då n = m, hWv x^\j=——~-JE, och J (^r+i/) = 
— — — ~Edm. Här blir differential-coefficienten 
(l + m2)2 
noll, då l-m^ = 0, hvaraf ?7i=4:l. Alltså inträffar ma- 
ximum då m=l, eller då skifvorna B och C äro i 
fullkomlig beröring med .4. Om i föregående for- 
mel införes enheten i stället för m, så öfvergår 
x-vy till —E, Men då delta väide motsvarar ett 
maximum, så afviker summan af de i ^ och C 
bundna elektricitetsmängdei na hlolt ganska obe- 
tydligt fl ån —Ef om båda skifvos na , med bibe- 
hållande af det lika afslåndet från A, ändra sitt 
läge i närheten af A. Antag alt wi = l, så blir 
x-hy=-^*E, alltså blott £^ niindi e, än vid full- 
komlig beröring. 
Om skifvorna B och C isolerade ställas på 
gifna afstånd fiån Ay och sedan afvexlande vid- 
röras, så närmar sig skifvornas elektriska till- 
stånd småningom det tillstånd , som i ögonblicket 
intiäder , då de på en gång ailedande viilröras. Be- 
räknar man tle fria och bundna elektriciteternas 
successiva förändringar i skifvorna, li vilka vid 
hvarje beröring ega rum, under den förutsätt- 
ning, att den elektricitet som bindes Ii ån ett håll 
i A, är overksam åt det andra, så np])slå ufta- 
gande geometriska serier , h vilkas gemensamma ex- 
ponent är /?rn'. Genom summering af dessa se- 
rier återfår man precist de formler, som äro be- 
tecknade med (4), (5) och (6); men i anseende 
