m 
derliil, alt beräkningen är något vidlyftig, förbi- 
gås den bär. 
Formlerna (1), (2) ocb (3) gälla äfven dS 
B och C ställas på samma sida om A, blott man 
fäster behörigt afseende derpå, att r för detta 
falJ antager elt helt annat värde; ty bär blir r 
icke fördelnings-coefficient For summan, utan för 
skiinaden mellan de afstånd , b vilkas fördelnings- 
coefficienter äro m och n. Antager man här, alt 
C är ställd längre än B frän ii, sä slår C i elek- 
triska skuggan af B, ocb formeln (2) uttrycker 
den elektricitelsmängd, som vid liklidig beröring 
af båda skifvorna bindes i C. Emedan täljaren 
n~mr här är samma storhet, som i det föregående 
blifvit betecknad med och nämnaren 1— r^<l , 
så är alltid y';>—fjL.E—e , eller mera elektricitet 
bindes vid den iiktidiga, än vid den afvexlande 
vidröringen af B ocb C. Emedan— =—^, så 
inses, att y och e äro nära lika stora, då C är 
så afiägsen från J5, att är foga skiljaktig fiån 
noll. Men ju mera C närmas till skifvan jS, desto 
mera närmar sig r till enheten, och 1— rHill noll. 
Yid mycket ringa afslånd försvinner derföre e 
nästan alldeles mot y, hvilken omständighet äf- 
ven erfarenheten bekiäflar, som förut är visadt. 
1 
Emedan förbållandet är oatbänsi^t af m^så 
måste det förblifva detsamma, då B ocb C, ntcin 
att förändra sin inbördes ställning, närmas till 
eller afiägsnas från A. Erfarenbeten visar, att 
y ganska långsamt aftager om C, vid orubbad 
ställning af A och B, afliigsnas från skifvan B. 
Orsaken ligger deri, alt både täljaren n—mi' och 
nämnaren i detta fall snjånin^om ökas. Form- 
len (1) anger den elektricitetsmängd , som bin-?' 
des i B vid liklidig ^ berö^ing af ^ och G. Dä^*- 
