ÖFVEKSIGT 
AF 
SVERIGES OCH NORGES DÄGGDJUR. 
ALLMÄNNA KARAKTERER. 
De väsendtligaste af de för däggdjursklassen utmärkande 
karaktererna hafva redan ofvan blifvit anförde , och vi anse oss 
icke behöfva upprepa dessa*). 
Skelettet. Bland de organsj^stemer, som företrädesvis äro 
vigtiga för klassifikationen af däggdjuren i allmänhet, såväl med 
hänsyn till de högre grupperna, som i afseende på de lägre, ja 
t. 0. m. slägten och arter, intager skelettet en af de första plat- 
serna, dels derföre att de karakterer, som det erbjuder, äro i 
allmänhet säkra, konstanta och lätt tillgängliga, och dels der- 
före att det är det enda, hvarpå vi kunna grunda våra åsigter 
om förhållandet mellan de fossila och de nu lefvande formerna. 
Enligt DE Blainville 2) synes benmassan i däggdjurens ben 
i allmänhet vara mera tät, än den hos de andra ryggradsdjuren. 
Då den kraft, med hvilken musklerna verka på benen, ofta hos 
däggdjuren är serdeles betydlig, så följer deraf, att i allmänhet 
muskelfästena, såsom apophyser (utskott), kammar och linier, 
hos dem äro mera utpräglade , och att deras ben äro mera ojemna 
och vinkliga. Articulationerna äro mera fasta ^). Hos dem är 
äfvenledes inflytelsen på skelettet af ålder och kön, samt af 
1) Vi hänvisa för öfrigt till hvad härom anföres i "Zoologiens Grunder" 
af T. Thorell, sednare afdelningens l:sta del, Ryggradsdjuren, pag. 53 
och följande. 
2) Ostéographie , Mammiféres , Torne l:er, pag. 20. 
3) Uti detta afseende äro dock ormames ryggvertebror, enligt hvad of- 
van blifvit anfördt, ingalunda underlägsna. 
