54 
naturligen den, som mest liknar de närmast följande ryggko- 
torna, och liksom dessa afviker den från de föregående hals- 
kotorna derigenom att den saknar dels parapophyser och dels \ 
foramina vertebralia för arterice vertehrales. Den första hals- 
kotan (atlas) kännes lätt från alla andra kotor derigenom att 
den saknar kroppen, och dennas plats har intagits af den så 
kallade hypapophysen , som bildar den undre och tjockare bågen, 
och i bakre kanten har en liten hoptryckt tagg. Dess vingfor- 
made sidoutskott eller diapophyser äro serdeles starkt utbildade , 
isynnerhet hos vargen , och riktade utåt och bakåt. Vid främre 
kanten hafva de en liten bugt för arteria vertébralis och deras 
yttre kant bildar en jemn båge, och öfvergår baktill med en 
trubbig eller afrundad vinkel uti den bakre. Vid hvarderas bas 
är ett foramen vertehrale, och å hvardera sidan strax bakom 
främre kanten af den öfre bågen äfvenledes ett sådant, allt för 
arteria vertébralis. Den öfre bågen saknar neuraltagg eller öfre 
taggutskott. Den har framtill 2:ne konkava, och baktill 2me 
något mindre och nästan platta ledytor, de förra för articulatio- 
nen med condijli occipitales, och de sednare för den med epi- 
stroplieus. Bredden mellan yttre kanterna af sidoutskotten är 
mera än dubbelt större än största längden mellan kanterna af 
främre och bakre ledytorna. — Den andra halskotan (epistro- 
pJieus eller axis)^ som framtill bär kroppen af den föregående, 
är utmärkt från alla de andra derigenom att den vid främre än- 
dan af kroppen har ett långt, koniskt utskott, tandutskottet (pro- 
cessus odontoideus) , — som är den från atlas hit förflyttade och 
transformerade kroppen — samt vid hvardera sidan af detta ut- 
skott en sned, konvex ledyta. A hvardera sidan af kroppen, 
närmare dess bakre ända, är ett snedt bakåt och utåt riktadt 
sidoutskott (diapophysis) , hvilket vid basen är longitudinelt ge- 
nomborradt af foramen vertehrale^ som framåt fortsättes af en 
grop. Till parapophysen finnes intet annat spår än en temligen 
skarp kant, som går långs undre kanten af denna grop, och ut- 
breder sig vid den framom varande ledytan. Det synes oss an- 
tagligt, att både parapophyserna och praezygapophyserna bidraga 
till bildandet af denna kotas främre ledj^tor. Ofvanför de bakre 
ledutskotten, postzygapophyserna, är en knöl eller process, som 
på de följande halskotorna är mera tydlig, och på de bakre 
har flyttat sig längre fram emot praezygapophyserna, och som 
synes oss vara den första antydningen till de längre bakåt tyd- 
