62 
dylus) är dess tjockaste del, och vi hafva här en grund, fram- 
till tillspetsad ledgrop (cavitas glenoidalis) ^ för articulationen 
med öfverarmens ledhiifvud. Den något inknipna, här mycket 
korta delen mellan condylus och hasen af kammen har fått namn 
af skulderbladets hals (colluni). Framom ledgropen är en kort, i 
nedåt tillspetsad knöl eller utskott (processus coracoideus') , som | 
är sammansmält med condylus, hos äldre individer utan spår 
till sutur dem emellan, ehuru detta utskott har ett eget förbe- 
ningscentrum. Det är den enda återstoden af hsemapophysen i i 
nackvertebrans hsemalbåge Skulderbladets inre sida {fovea \ 
suhscapularis) har fyra mer eller mindre tydliga från halsen ut- j 
gående radiära och låga ryggar (linece eminentes'). \ 
De öfriga delarne af de främre extremiteterna utgöra endast | 
appendices till den nämnda hsemalbågen. Af dessa delar före- j 
finnes nyckelbenet (clavicula) blott uti rudimentärt tillstånd, | 
såsom ett mycket litet , aflångt och plattadt ben (ps clavicidare) , f 
som ligger löst i köttet mellan skulderbladet och bröstbenet, | 
och som saknas stundom hos yngre individer helt och hållet, j 
och stundom endast förefinnes å ena sidan. Af de andra appen- | 
diculära benen är öfverarmbenet (ps liumeri)^ som med sitt j 
ledhufvud (caput) articulerar uti skulderbladets ledgrop , det stör- | 
sta och starkaste, om än icke det längsta. På detta ben hafva I 
vi för det första att märka dess öfre och nedre ända (extremi- \ 
tas superior é inferior) och den mellan dessa varande kroppen \ 
(corpus). Benets allmänna form företer en svag 5-formig böj- ; 
ning, så att den öfre ändan är något litet böjd bakåt, och den i 
nedre böjd framåt. Det är af en temligen smärt och långsträckt i 
form, så att dess omkrets på midten innehålles ungefär 37* ä i 
gånger i dess längd, det förra hos en gammal varg och i 
en d:o hund. Den öfre ändan är utmärkt genom sin större tjock- i 
lek, sitt ovala, baktill nedböjda ledhufvud (caput), som sitter j 
på en föga märkbar hals (collum humeri)^ samt genom sina ! 
båda utskott: den större och mindre knölen (tuber culum majus \ 
S minus'). Af dessa är den förre, tuber culum majus ^ af en hop- | 
tryckt form , och betydligt större än den sednare , samt har sitt 
läge framtill å yttre sidan af ledhufvudet. Den höjer sig nå- 
1) Bland däggdjuren äro Monotremerna de enda , som hafva denna haem- 
apophys fullständigt utbildad. Hos de andra vertebrerade djurklasserna är 
den i allmänhet fullständig hos dem, som hafva skulderapparat. 
