20 
de mest härdiga och i något visst hänseende mest utbildade och 
typiska formerna med seger genomgått eldprofvet, och under 
gynsamma förhållanden på sina efterkommande öfverflyttat i sti- 
gande grad de egenskaper, som utmärkt dem sjelfve , och hvari- 
genom sålunda i en sednare period mera utmärkta typer af för 
de olika perioderna gemensamma grupper kommit att uppstå. 
2. EYGGEADSDJUEENS INDELNING. 
Sedan groddjuren (Batrachia) med rätta blifvit betraktade 
såsom utgörande en från reptilierna skild klass, (de Blainville 
& H. MiLNE Edwards) hafva i allmänhet åsigterna om de ser- 
skilda klasserna inom rj^ggradsdjurens provins, för det mesta 
varit öfverensstämmande. Ett par framstående zoologer hafva 
emellertid på den sednare tiden lemnat systematiska utkast, 
hvilka med hänsyn till klassindelningen äro något afvikande från 
de åsigter, som af de fleste blifvit antagne, och vi anse oss 
derföre böra lemna en kort redogörelse för dessa utkast. 
1. K. OwEN^). Kyggradsdjuren indelas först i 2:ne under- 
provinser: 1 Ucematocrya^ 2 HcematotJierma ^ af hvilka den första 
äfven uppställes såsom klass, och indelas på följande sätt: 
1. Classis HäATOCEYA. 
Kespirationsorganerna mindre utbildade, än hos Hcemato- 
therma; hjertat mindre kompliceradt , och blodet kallt. 
1. Subclassis DEKMOPTEKI. 
Kroppen maskformig, utan extremiteter; skelettet mem- 
brano-cartilaginöst, med persistent chorda dorsualis, och utan 
refben; huden utan fjäll, slipprig; en vertical fenflik omgifvande 
den bakre ändan af kroppen, utan fenstrålar; ryggmärgen opal, 
sträckbar, elastisk; intet sjnnpathiskt nervsystem; luktorganet 
enkelt; ögon inga, eller mycket små; ögonnerverna icke kor- 
sande hvarandra; etc. etc. 
1) On the Anatomy of Vertebrates. London. 1866—1868. Vol. I— III. 
Detta system, hvad Hcematocrya beträffar, framställdes först af Owen i 
British Association år 1859. Se Engelska Athenseum för 1859, pag. 435. 
