8 
physer. — De båda anapophyserna motsvara de utskott från 
öfre eller bakre bågen, som Prof. A. Retzius \d\\dX processus 
accessorii^ och de äro isynnerhet tydliga på de bakre bröstko- 
torna och ländkotorna af rofdjuren och en del gnagare, t. ex. 
Bipus. De visa sig der såsom en temligen lång, utanför eller 
under de bakre zygapophyserne bakåt sträckt process, å hvar- 
dera sidan af neuralbågen. De synas äfven, ehuru smärre, mel- 
lan diapophyserna och de här nedan nästföljande metapophyserna å 
ll:te och 12:te bröstkotorna och lista ländkotan hos menniskan 
(A. Retzius) -). På foglarnes halskotor synas de som mer eller 
mindre tydliga knölar eller utskott ofvan de bakre zygapophy- 
serna. — De båda metapophyserna , som motsvara de utskott, 
som A. Retzius å anförda stället kallat processus mammiUares , 
hafva sitt läge vid diapophyserna, eller ock vid de främre zyg- 
apophyserna. Hos menniskan synas de såsom en uppstående • 
trubbig knöl isynnerhet ofvan hvardera af de främre zygapophy- 
serna å sista bröstkotan. Bland gnagarne t. ex. finna vi dem 
isynnerhet tydliga hos haren , der de å ländkotorna höja sig of- 
van de nämnda zygapophyserne till nästan samma höjd som neu- 
raltaggen. Hos hvaldjuren äro de äfvenledes serdeles tydliga, i 
— Hypapophysen , som i allmänhet är enkel ^) , är fästad å un- 
dre sidan af verteberkroppen. Hos ormarne, är den serdeles 
starkt utbildad, och förekommer på större delen af vertebrorna, 
och är ofta af samma längd, som neuraltaggen, ja stundom t. o. m. 
längre än denne. Enligt Doctor Gr. Retzius och R. Owen är det j 
hypapophysen, som bildar den främre eller undre bågen af för- f 
sta halsvertebran eller atlas, hvars kropp blifvit öfverflyttad till ! 
andra halsvertebran, eller epistrophcdus Riktigheten häraf 
synes vara ögonskenlig, då man betraktar atlas hos reptilierna. 
Denna visar sig nemligen bestående af 3:ne delar: 2me sidode- 
lar, som bilda öfre bågen, och en undre del, som utgör hyp- j 
apophysen, och den plats, som skulle intagits af kroppen, är 
tom, och endast till en del upptagen af en hinna, och genom ; 
1) Kongl. Wetensk. Akademiens i Stockh. Handl. 1848, 2:dra hälften, 
pag. 223. 
2) L. c. pag. 225, fig. 1, a. 
3) Hos en del foglar (Äquila och Vultur) är h)T)apophysen delad deri- 
genom att parapophyserna med den förenat sig. 
4) Denna åsigt har sedermera blifvit bestridd af J. G. H. KlNBEKG; 
Öfvers. af K. Wetensk. Akad:s Förh. 1868, pag. 435. 
