7 
bröstvertebrorna , der de utgå från sidorne af öfre bågen, och 
articulera med refbenens tiibercula. På hals- och ländregio- 
nerna visa de sig afvikande deri genom att de ofta sammansmälta 
dels med parapophyserna och dels med pleurapophyserna. — De 
båda parapophyserna hafva sitt läge längre ned på sidorna af 
verteberkroppen. Dermed homologa delar hafva vi t. ex. uti 
de nederst på sidorna af kroppen af en stor del af halsverte- 
brorna hos däggdjuren förekommande mer eller mindre hoptryckta 
utskott, hvilka genom sammansmältning med de ofvanför va- 
rande diapophyserna omsluta hålet för arter ia vertehralis ^ eller 
foramen vertebrale. Hos hvaldjuren äro dessa di- och para- 
pophyser å halsvertebrorna ofta skilda. De äro å samma ställe syn- 
liga hos foglarna, och äfven till dels hos reptilierna, men till 
bildningen hos de förra af det der befintliga, vanligen stora hå- 
let för arteria vertehralis bidrager äfven den med di- och pa- 
rapophysen sammansmälta pleurapophysen. Hos de sednare, t. 
ex. hos crocodilen, hålla sig di- och parapophyserna skilda, och 
vid dem äro de gaffelformiga pleurapophyserna eller halsrefbe- 
nen fastade , med permanenta suturer, och mer eller mindre rör- 
ligt. A en del af halsvertebrorna hos foglarne utsända parapo- 
physerna å hvardera sidan nedåt och inåt konvergerande spetsar, 
som stundom förena sig, och bilda en sluten hsemalbåge å dessa 
halsvertebrors undre eller främre sida. Hos benfiskarne finner 
man i allmänhet vid nedre delen af vertebrornas sidor tydliga 
parapophyser, som merendels i abdominalregionen, och stundom 
äfven i caudalregionen, bära pleurapophyser. I den sednare re- 
gionen bilda de merendels sidorna af den undre, eller hsemal- 
bågen. Stundom har Owen äfven tydt såsom parapophys den 
något upphöjda ledyta, mot hvilken en del af ref benen hos fog- 
larne med sitt capitulum articulera — De fjTa zygapophy- 
serna motsvara de eljest så kallade processus ohliqui eller arti- 
culares^ och hafva, såsom bekant, sitt läge vid främre och bakre, 
eller öfre och undre kanterna af neuralbågen. De hafva af Owen, 
efter sitt olika läge, fått benämningarne prse- och postzygapo- 
1) Uti Anatomy of Vertebrates Vol. I, pag. 28, har Owen uttryckt 
den åsigten, att parapophysen vanligen är en utväxt från refbenen ("exo- 
genous growt from the rib"), bildande deras collum och capitulum, men 
enligt Vol. II, pag. 18 synes han sedermera hafva frångått denna åsigt. 
Hvad han uti "Principes d'Ostéologie comparée" pag. 208 yttrat om para- 
pophyserna, synes också icke öfverensstämma med den förstnämnda åsigten. 
