r> 
och de sednare äro dess utskott eller processer. Likväl är in- 
gen del absolut autogen hos alla ryggradsdjur; och några delar, 
som vanligen äro exogena, äro i några få fall autogena. 
Vertebrans autogena delar eller elementer, (utom dess cen- j 
trala del, eller kropp) äro: tvenne neurapophyser (neurapophy- | 
ses) ; en neuraltagg {processus spinosus posterior sive superior) ; 
tvenne pleurapophyser {pJeurapophyses)\ tvenne hsemapophyser 
(h(Bmopopht/ses); och en hsemaltagg (processus spinosus ante- 
rior sive inf er tor). 
De båda neurapophy serna utgöra en mer eller mindre be- j 
tydande del af sidorna uti den bakre eller öfre bågen , eller neu- 
ralbågen, och häraf anledningen till deras namn. Neuraltag- 
gen, som vanligen är enkel, men stundom klufven eller tvåde- 
lad, har sitt läge vid bakre eller öfre delen af nämnde båge, 
vid neurapophysernas förening. De båda pJeurapopJiy serna ut- 
göra de delar af den främre eller undre bågen (hsemalbågen), som, 
enligt Owens sednare schematiska framställning af detta ämne ^) , 
äro närmast intill vertebrans kropp , och som motsvara neurapophy- 
serna i neuralbågen. Vi lemna den bästa utvägen till deras iden- 
tifiering, då vi säga, att de äro homologa med den inre delen af ref- 
benen (vertebralref benen). De båda hcemapophy serna bidraga äf- 
venledes till bildandet af hsemalbågen, och hafva sitt läge näst- 
intill pleurapophyserna. Dermed homologa delar hafva vi uti 
refbensbrosken eller cartilagines costales hos däggdjuren, och 
uti sidodelarne af de undre bågarne på stjertens eller svansens 
vertebror, med undantag af fiskarnes, der dessa sidodelar bildas 
af parapophyserna. HcemaUaggen har uti haemalbågen samma 
läge, som neuraltaggen uti neuralbågen, och liksom den är den 
stundom tvådelad. Den är fästad vid de förenade spetsarne af 
hsemapophyserna , hos fiskarne vid nämnda spetsar af parapo- 
physerna. Dermed homologa delar äro för öfrigt sternum och 
ejnsternum). 
Yertebrornas exogena delar äro: tvenne diapophyser (dia- 
pophyses); tvenne parapophyser (parapophyses); fyra zygapo- 
physer (zygapopliyses) ; tvenne anapophyser (anapophyses) ; tvenne 
metapophyser (metapophyses); en vanligen enkel hypapophys 
(hypapophysis); och en epapophys (epapophysis). 
De båda diapopJiy serna motsvara i allmänhet de vanligen 
så kallade tvär- eller sidoutskotten (processus transversi) på 
1) Anatomy of Vertebrates, Vol. I, pag. 27 fig. 17, 
