64 
som icke äro sammanvuxna med hvarandra, men dock hos äldre 
individer äro ganska fast förenade vid båda ändarne, så att de 
förete föga rörlighet mot hvarandra, detta naturligtvis för att 
kunna vara så mycket dugligare till språng. Af dem är endast 
armbågbenet något längre än öfverarmbenet. Liksom på detta, 
har man å båda dessa ben att märka den öfre och undre ändan 
samt midtelstycket eller kroppen. Strålbenet, som är nästan 
lika långt som öfverarmbenet , och som har sitt läge framom det 
andra, är det bredaste, men kortaste, och har den öfre ändan 
mindre än den undre. Vid den förra har det ett ledhufvud (ca- 
pitulum radii), som är transverselt ovalt, med den främre si- 
dan i midten konkav, och med den bakre konvexa sidan försedd 
med en ledyta, med hvilken det articulerar med armbågbenets > 
/ossa sigmoidea minor. Ledhufvudets öfre ledyta är konkav, | 
och har 2:ne otydliga gropar för articulationen med de 2:ne 
trubbiga trochlearryggarne på öfverarmens yttre ledknapp. Det 
har äfven en mindre ledyta vid inre delen , för articulation emot 
öfverarmens inre ledknapp. Nedanför ledhufvudet är en kort 
hals (colluni), och å yttre sidan begränsas denne nedtill af en 
knöl (tuherositas radii externa). Kroppen har sin inre kant 
mer eller mindre skarp, och den yttre rundad, ehuru upptill 
något ojemn. Den nedre och bredare ändan, har äfvenledes en 
transversell och konkav ledyta (cavitas glenoidalis radii), för 
articulationen med de båda sammanvuxna benen ossa naviculare 
och lunatum i handlofven, och som på inre sidan begränsas af 
ett hoptryckt utskott (processus styloideus radii). Ofvan detta 
är en temligen stor knöl. Vid nedre ändans yttre sida är en 
långsgående grop, begränsad fram- och baktill af en skarp rygg, 
och bakom den bakre af dessa är en broskbetäckt grop , i hvilken 
inre sidan af nedre ändan af armbågbenet är fästad. — Arm- 
bågbenet, som är något längre än öfverarmbenet, och har sitt 
läge bakom strålbenet, är vid den öfre ändan störst samt hop- 
tryckt, och vid den nedre starkt afsmalnande, och nästan tre- 
kantigt. Vid den förra ändan (apopliysis superior) har det en 
stor halfmånformig ledgrop (fossa sigmoidea major), som med 
sin konvexa ledyta articulerar med öfverarmens stora trochlear- 
grop. Bakom denna ledgrop är det stora armbågsutskottet (ole- \ 
cranon eller processus anconceus) , som är af en nästan fyrkan- 
tig form, och som med en utstående spets närmast intill nämnde 
ledgrop intränger uti fossa posterior eller anconcea å öfverarm- 
