72 
ända det rudimentära lista mellanfotsbenet. Dess form är hop- 
tryckt och nästan halfmånformig. Det 2:dra viggformiga benet, 
som är det minsta, articulerar med det innersta eller l:sta af de 
fullständigt utbildade mellanfotsbenen, och det 3:dje med det 
2:dra d:o. Det nämnda sesamoiidbenet är fästadt under främre 
delen af tärningbenet, mellan dess plantarknöl och den bakre 
ändan af det j^ttersta mellanfotsbenet. 
A mellanfotsbenen har man att märka den bakre ändan 
(basis) , raidtelstycket {diapopliysis) , och främre ändan (capitu- 
lum)^ hvilken utgöres af en broskbetäckt, med trochlearrygg å mid- 
ten framtill och undertill försedd ledknapp , och denna ända bär 
å de fyra fullständigt utbildade mellanfotsbenen undertill 2:ne j 
halfmånformiga sesamoidben. Det innersta mellanfotsbenet (os i 
metatarsi hallucis) är rudimentärt, helt kort, och af en irregu- j 
liert pyramidal form. Af de andra äro de båda yttersta (2:dra 1 
och 5:te) kortast, böjda, och af en hoptryckt, nästan trekantig 
form, och det 5: te har den öfre kanten emot basen starkare hop- 
tryckt, än den på det 2:dra. De båda mellersta (3:dje och 4:de), 
som äro de längsta, äro ungefär lika långa, och båda äro på 
öfre sidan plattade. Det 3:dje är rakt, och det 4:de emot ba- 
sen böjdt. 
Hos vargen och vanligen äfven hos hunden saknas innertån 
(hällux) helt och hållet. De andra tårna, fyra till antalet, hafva 
alla 3me phalanger, som äro något litet längre och smalare, än 
de motsvarande på framfötterna, men eljest likna dessa. De 
2:ne mellersta tårna, liksom äfven de 2:ne yttersta, äro ungefär 
lika långa, och de båda förstnämnda äro de längsta. 
Det torde vara på sin plats att här i korthet redogöra för 
de homologier, som de främre och bakre extremiteternas ben 
förete med hvarandra. 
För det första med afseende på skulder- och bäckenbenen, 
har man ^) funnit homologi mellan: 
skulderbladet (scapula) och höftbenet (os ilium), 
nyckelbenet (clavicula eller furculd) och blygdbenet (os pu- 
his), och 
korpprocessen eller korpbenet (processus coracoideus eller os 
coracoideum och sittbenet (os ischii); 
1) T. ex. A. Pagenstecher, "Der Zoologische Garten," för 1867, pagg. 
166-170. 
