78 
äldre individer, ocli i allmänhet genom en fastare byggnad, ge- 
nom den runda och slutna ledgropen (acetabulum) för lårbens- 
hufvudet, samt genom den större utvecklingen af höftbenen. Lår- 
benet (os femoris), skiljer sig från foglarnes i allmänhet genom sitt 
större och på tydligare hals sittande ledhufvud (capiit) , genom en 
vanligen tydlig troclianter minor, och derigenom att det vid nedre 
ändan å den yttre condylus icke har någon egen articulations- 
yta för fibula. Vanligen är skillnaden i längd mellan det och 
skenbenet icke så stor, som hos foglarne Från reptiliernas 
och batrachiernas skiljer det sig genom den halfspheriska for- 
men å ledhufvudet, den starkare utvecklingen af utskotten, m. 
m. , och från de förra särskildt genom samma skiljaktighet uti 
ledytan å den yttre condylus , som den hvilken råder mellan det 
och foglarnes. Däggdjurens skenben (tihia) utmärker sig genom 
sin trekantiga öfre ända , och genom de tvenne mer eller mindre 
djupa ledgroparne vid nedre ändan, der foglarne ha tvenne led- 
knappar. Vadbenet, som i allmänhet icke höjer sig öfver öfre 
ändan af skenbenet, är deremot underkastadt en mängd vexlin- 
gar, så att det stundom endast förefinnes såsom ett föga märk- 
bart rudiment. Så t. ex. hos de idisslande djuren, der det vid 
yttre sidan af nedre ändan af skenbenet fästade lilla så kallade 
malleolarbenet är den enda återstoden af detsamma, represente- 
rande dess nedre ända, eller malleolus externus. Knäskålen 
{patella) är alltid mest utbildad hos däggdjuren, och saknas 
ofta hos de andra högre ryggradsdjuren. Hos de lägre kan 
den ej ifrågasättas. Tarsen är karakteriserad genom en full- 
komligare articulation med underbenet, än hos de andra rygg- 
radsdjuren, och tillfölje deraf genom en högre utveckling af de 
2me tarsalben, genom hvilka denna articulation å tarsens sida 
fullgöres, nemligen språngbenet (astragalus) och hälbenet (cal- 
caneus). Det normala antalet tarsalben är sju, i stället för åtta 
— såsom i handlofven — emedan de tvenne yttre i 2: dra raden 
alltid hafva sammansmält till ett, os cuhoideum. Hos repti- 
lierna, som i afseende på byggnaden af tarsen komma däggdju- 
ren närmast, träffar man vanligen ett mindre antal tarsalben, 
derigenom att antingen språngben och hälben sammanväxa , eller 
1) Hos säldjuren (JPinnipedia) är dock lårbenet serdeles kort, äfvensom 
afvikande från det vanliga genom sin plattade form. Hos giraifen är det 
äfven betydligt kortare än skenbenet. Hos elephanten är det deremot märk- 
bart längre än detta sednare. 
