83 
denna, så synes det oss vara tydligt, att den förra derigenom 
sluter sig närmare till de föregående, decidua ägande ordningarna, 
eller, om man så vill kalla dem, sectio deciduata^ och den sed- 
nare till de följande ordningarna utan decidua, eller sectio in- 
deciduata. 
Vi hafva å tablåerna uteslutit de af M. Edwards uppställda 
afdelningar, som med hänsyn till rangordningen äro ställda mel- 
lan underklasserna och ordningarna , dels derföre att vi anse , att 
åsigterna om dessas respectiva värde med fog kunna vara något 
olika, dels derföre, att de uti grupperingen å den ena eller an- 
dra tablåen i de flesta fallen finnas antydda, och dels slutligen 
derföre att de förefinnas uti den ofvan meddelade öfversättningen 
af M. Edwards' systematiska öfversigt. Vi vilja dock derigenom 
ingalunda hafva underkänt deras betydelse såsom ett godt medel 
för framställningen af de naturliga frändskaperna. 
De karakterer, som skilja Sirenia och Cete från de andra ord- 
ningarna äro utan tvifvel vigtiga och starkt i ögonen fallande , men 
de synas oss dock vara af secundär beskaffenhet, och äro sannolikt 
framkallade genom de för dem egendomliga förhållandena uti loca- 
len och det dervid bundna lefnadssättet. Vi kunna derföre icke in- 
stämma uti att betrakta dem såsom tillsamman utgörande en 
grupp af samma värde, som grupperna Flacentalia och Impla- 
centalia. De böra, enligt vår åsigt, subsumeras under den förra 
af dessa. 
I afseende på phalangen MegaUantoidea, som utmärker sig, 
enligt hvad namnet antyder, genom en serdeles stor allantois, 
eller stark utbredning af placenta , synes det oss , att de till denna 
hörande fem ordningarna böra bilda tvenne grupper eller cohorter, 
af hvilka den första utgöres af ordn. Ferissodactyla Owen, som 
blifvit väl begränsad och karakteriserad af nämnde Författare, 
och den andra utgöres af de fyra öfriga ordningarna, samtliga 
af Owen upptagna i ordn. Artiodactyla. Genom ägandet af fram- 
tänder i öfverkäken synas kameldjuren (Tylopoda) bland dessa 
mest närma sig till ordn. Belluce och Ferissodactyla ^ och vi 
hafva derföre, i likhet med M. Edwards, ställt dem närmast in- 
till dessa; men det synes oss dock för öfrigt påtagligt, att ordn. 
Tragtdi, såsom M. Edwards yttrat^), uti sin benbyggnad jem- 
förelsevis mera än ordn. Tyhpoda visar en märkbar tendens till 
1) Eecherches pour servir å Thistoire naturelle des Mammiféres , pag. 37. 
6* 
