94 
och äfven hafva ofvannämnde ändamål. Den l:sta utgår från 
crista occipitalis som en smal och tunn muskelbuk, sträcker sig 
till skuldran, der den sammanflyter med en^) kort och trind 
sena , hvilken kommer från öfre delen af portio sternalis musculi 
pectoralis majoris. Den lilla muskelbuken öfvergår derefter uti 
ett elastisht ligament, hvilket i kanten af flyghuden fortlöper 
till trakten af armbågsvecket. Här vidtager ånyo en liten kort 
muskelbuk, hvarefter ofvannämnde band fortsättes i sin förra 
egenskap till handlofven, går mellan tummens långa böjsena och 
dess första phalang, vidare långs yttre randen af 2:dra fingret 
och dess slutligament , samt förlorar sig slutligen i huden mot 
3:dje fingrets spets. Mellan nämnde elastiska ligament och arm- 
bågsvecket, just under den lilla omtalade muskelbuken är en tä- 
tare ansamling af de elastiska trådar, hvilka öfverallt förefinnas 
mellan flyghudens begge blad, och hvilka tydligen tj ena att för- 
stärka verkan af nämnde ligament. Denna apparat håller, un- 
der hvilan, underarmen närmad till öfverarmen. — Den 2:dra, 
likaledes en liten fin och tunn, spolformig muskel, utgår från 
bakre sidan af ossis humeri mellersta del, utanför sträcksenan, 
slår sig bakomkring denna inåt till insidan af armbågsleden, 
öfvergår derpå snart i ett elastiskt ligament, som trådformigt 
förgrenar sig uti den del af flyghuden, som ligger mellan 5:te 
fingret och underarmen. — Den 3:dje utgöres af två små spol- 
formiga muskler, hvilka framkomma från axelhålan , och här ge- 
nom tvenne senhinnor stå i samband med öfre ändan af os hu- 
meri ; de öfvergå likaledes uti elastiska ligamenter, hvilka tråd- 
formigt förgrena sig i flyghuden mellan armbågen och tarsus. — 
Dylika flyghudmuskler finnas äfven vid bakre extremiteten." 
Ehuru denna beskrifning i hufvudsaken lämpar sig för alla 
handvingar eller Chiroptera, böra vi dock erinra, att den är 
grundad på iakttagelser å arter af slägtet Vespertilio. Vingarne 
förete åtskilliga icke obetydliga modifikationer, såsom redan blif- 
vit yttradt, hos olika grupper af denna ordning. Hos en del 
träffa vi korta och trubbiga vingar, och hos andra långa, smala 
och spetsiga, och, liksom hos foglarne, äro de, som hafva den 
sednare vingformen, utrustade med större flygförmåga. Då vin- 
gens mer eller mindre smala och spetsiga form beror till huf- 
vudsaklig del på längden af det 5:te fingret, så kan den, och i 
1) "Stundom 2:ne; den längre åtminstone af elastisk väfnad." 
