104 
molares. Mjölkkindtanden sitter med sin bas fästad på mjölk- 
hörntanden, och den främsta permanenta kindtanden, som till sin 
form i det närmaste liknar den lista äkta öfre kindtanden af 
Vespert. daubentonii, t. o. m. är något större än denna, skju- 
ter upp bakom den; och vi kunna derföre icke medgifva, att 
den efterträder den förra, utan anse oss berättigade att äfven 
här antaga den såsom den lista äkta kindtanden Enligt denna 
åsigt har således Vesperugo horealis^ och utan tvifvel äfven 
Vesperugo discolor (Natterer) (= Vespert. murinus^ Nilss.) 
uti mjölkdentitionen en kindtand, som motsvarar den lista kind- 
tanden i öfverkäken hos Vesperugo noctula (Schreb.) m. fl. ar- 
ter. Uti underkäken af den ifrågavarande ungen af Vesperugo 
horealis synes den lista permanenta kindtanden, eller den oäkta 
skjuta upp omedelbart intill, och snedt innanför och framom 
mjölkkindtanden, och bakom den synas 4 äkta kindtänder. 
Då slägt. Pteropus vanligen har 5 kindtänder å hvardera 
sidan i öfverkäken 2) , och 6 dio dio i den undre, så följer häraf, 
att af dessa 3ine äro äkta i den öfre , och 4 i den undre käken , 
ehuru Owen sjelf för detta slägte uppgifver 3ine äkta kindtänder 
å hvardera sidan för båda käkarne. 
Då Vespertilio murinus, Schreb. såväl som V. daubentonii 
såsom fullt utbildade hafva 6 kindtänder å hvardera sidan i båda 
käkarne, så följer häraf, att af dessa de 4 bakre äro äkta kind- 
tänder-^), eller dentes molares, och de 2 ine främsta oäkta kind- 
tänder, eller dentes prcemolares ; och vi anse derföre, att ves- 
pertilioniderna i allmänhet konstant hafva 4 äkta kindtänder å 
hvardera sidan i både öfre och undre käken; ehuru det ofvan 
anförda förhållandet med mjölkdentitionen af Vesperugo horealis 
skenbart talar deremot. 
I afseende på tändernas form, är denna hos kindtänderna, 
egentligen af 2 me hufvudslagi den med knöliga, och den med 
1) Det är för öfrigt ej utan exempel, att mjölktänder sakna efterträ- 
dare i den 2:dra dentitionen. Enligt P. Gervais (Annales des Sciences na- 
turelles, Zoologie, 4:me serie, T. V; 1856, pag. 208) har slägt. Desmodm 
i öfverkäken 4 mjölkf ramtänder, men blott 2:ne framtänder derstädes i den 
2:dra dentitionen. Se för öfrigt hvad ofvan, pag. 88 blifvit yttradt, efter 
Temminck. 
2) Det händer stundom att den främsta lilla faller bort. 
3) Detta är också det antal, som redan af Nilsson (Skand. Fauna, 
däggdj. pag. 4), och sedermera af J. H. Blasius (Näturgeschichte der Säu- 
gethiere Deutschlands) uppgifves. 
