114 
phalanger) l:sta plialaiig. l:sta och 5:te tårna äro något litet | 
kortare än de andra. Svansflyghuden , som baktill är något till- 
spetsad, samt lemnar sista och en del af nästsista svanslederna 
fria, har 11 tydliga och reguliera "tvärådror" eller större ela- 
stiska tvärband på hvardera sidan af svansen Utanför sporr- 
benet finnes ej någon hudflik eller epiblema , men der den brosk- 
artade spetsen af detsamma är belägen, något närmare hälen än | 
svansen, då denna flyghud utspännes, är en helt liten hudflik. — i 
Färgen något föränderlig: ofvan stundom mörkare gråbrunaktig , | 
och stundom ljusare grågulaktig; under gråhvitaktig. Hårfällen 
vid basen svartgrå. Flyghuden brunaktig. Öronen vanligen nå- 
got blekare, isynnerhet å inre sidan. 
Craniet. Längd hos äldre exempl. 16 millim. Bredd öf- 
ver tinningarne 9 millim. Hjernskålsregionen är stor och kull- ! 
rig, företeende, då craniet betraktas från sidan, en nästan jemn : 
båge från nackbenet till den inknipna delen bakom orbitse, en- 
dast med en svag sänkning vid gränsen mellan hjessbenen och i 
interparietalbenet. Nackekammen är obetydlig , och ligger myc- 
ket lägre än hjessan. Yid gränsen mellan pannan och nosen är \ 
profilkonturen konkav, ehuru ej starkt , och der är en längsgående j 
midtelgrop, som dock ej sträcker sig ända fram till näsöppnin- 
gen. Öfre orbitalkanten har baktill hos äldre exemplar ett gan- 
ska tydligt rudiment af processus postorhitalis. Pannbenen äro 
mycket korta, och räcka ej längre än till inknipningen bakom 
orbita3, der de stöta intill hjessbenen och den främsta spetsen 
af kilbenets stora vingar (alce magnce)^ hvilka äro mycket stora, 
och undertill begränsa hjessbenen. Nackbenets basilardel är 
plattad , och dess processus paramastoideus föga märkbar, och 
ungefär lika stor, som proc. mastoideus. Hålet för tula Eusta- 
chii är litet , och till detsamma leder en ränna (i hvilken nämnda 
tuba ligger) från inre sidan af processus pterygoideus. Os in- 
terparietale är stort, och har å midten baktill en låg köl, som 
utgår från nackekammen. Det begränsas på sidorna af de bak- 
åt uppstigande delarne af partes squamosce. Hjessbenen ha sin 
största konvexitet på sidorna baktill. De från de rudimentära 
postorbitalprocesserna utgående ryggarne sammanlöpa tidigt, och 
bilda långs sutura sagittalis en låg crista sagittalis, som dock i 
slutar framom hjessbenens bakre gräns med ett par åt sidorna 
1) Uti Skand. Fauna pag. 54 uppgifvas 12—14 tvärådror. 
1 
