116 
enspetsad. Den l:sta äkta kindtanden, som är högre än de an- 
dra, ehuru lägre än hörntanden, har blott en spets, raen der 
den stöter intill den 2:dra d:o har den dock ett spår till en 2:dra 
spets , och mellan detta ställe och den höga spetsen är en skarp 
skärande egg. De följande 2:ne kindtänderna, som äro de stör- 
sta, hafva hvardera 6 spetsar, af hvilka de mellersta, som äro 
2:ne, äro störst, och de yttersta (3:ne) äro minst. Den 4:de 
äkta kindtanden, som är transversell , och något bredare inåt, 
har 5 spetsar. — Underkäken: Af framtänderna , som äro cre- 
nulerade och trespetsade, äro de båda yttre med kronan snedt 
ställda. Hörntänderna äro föga högre än de högsta kindtänderna , 
och med en tagg å främre kanten närmare basen. Af de båda 
oäkta kindtänderna är den 2:dra minst. Den l:sta äkta kind- 
tanden är lägre än de båda bakersta. De 3:ne bakre d:o hafva 
5 spetsar, af hvilka en är högre än de andre. Den bakersta är 
mindre än de 2:ne föregående , men ej transversell 
Ehuru mindre allmän, förekommer långörade flädermusen uti 
större delen af landet, och stundom talrik, fastän den tyckes 
vara något sporadisk. Enligt S. Nilsson 2) förekommer den från 
sydligaste Skåne till långt upp i Norrland. Enligt benäget med- 
delad uppgift af Studer. A. Steffenburg är den i trakten af Fa- 
lun den allmännaste af der förekommande flädermöss. I Upsala 
Universitets Zoologiska samlingar förvaras flera exemplar, tagna 
vid Upsala. Enligt C. U. Ekström ^) förekommer den säll- 
synt inom Södermanland. J. E. Wikström*) uppgifver den så- 
som sällsynt vid Stockholm. Philos. Doct. C. K. Sundström ^) 
anför den såsom ej sällsynt inom Örebro län. Enligt benäget 
meddelande af Jägm. C. W. Lundborg förekommer den i trakten 
af Norrköping. C. U. Ekström^) uppgifver den såsom sällsynt 
1) Då öfre och undre kindtändernas spetsar passa in mellan hvarandra, 
och då de sicksackformiga kanter, som sammanbinda spetsarne, äro skarpa 
och skärande, är det tydligt, att dessa tänder äro mycket ändamålsenliga 
för att sönderkrossa insekternas hårda skal, och sönderskära det under det- 
samma varande köttet. 
2) Skand. Fauna, Däggdj. pag. 56. 
3) Beskr. öfver Mörkö socken. 1828 pag. 19. 
4) Stockholms Flora. 1840, pag. 99. 
5) Bidrag till Örebro läns Vertebratfauna , grad.-disp. 1868, pag. 7. 
6) Götheb. Kongl. Wetensk. och Witterh. Samhälles Handl. ny tids- 
följd, l:sta häft. 1850, pag. 29. 
