135 
tacarpi SVoo t. eller 94 mill. L. af 5:te d:o med d:o V/^q t. 
eller 56 mill. — ?. Kroppsl. 2Vio eller 78 mill. L. af 
underarmen P/io eller 54 mill. 
Genom storleken , den korta , ofvan och under gulbruna hår- 
fallen, och de smala och spetsiga vingarne m. m. skiljes denna 
arten lätt från alla våra andra flädermöss. Den är af en stark 
och undersätsig byggnad, med jemförelsevis korta bakre extre- 
miteter. Nosen är kort, bred och trubbig, och på sidorna starkt 
uppsvälld, så att der tillfölje deraf är en ränna långs dess öfre 
sida. Öronen äro mycket korta och breda, med den yttre kan- 
ten ojemn och mera konvex än den inre, samt nedåt något ut- 
bredd, och sträckande sig nära intill mun vinkeln, och något 
längre ned än den. Öronlocket (tragus) är mycket kort, och 
räcker ej till örats midt, och är nära spetsen bredast, och denne 
sednare är afrundad och starkt inåt böjd, och den inre kanten 
är djupt konkav. De hoplagda vingarne räcka med handlofven 
nära nosspetsen, och med 3:dje fingrets spets till tarsen af den 
utsträckta bakfoten. Tummen och dess klo äro mycket korta, 
och dess längd ej fullt längden af 4: de fingrets l:sta pha- 
lang. 2:dra fingrets phalang är temligen lång, och l:sta pha- 
langen af 4: de fingret är föga kortare än den af 3:dje d:o. 4: de 
fingrets sista phalang är enkel, och den af 5:te d:o med en brosk- 
artad hullning; och spetsen af detta sednare fingret räcker ej 
till midten af lista phalangen af 4:de d:o. Ländfiyghuden räc- 
ker till tarsen. Svansflyghuden med 11 elastiska tvärband ("tvär- 
ådror") på hvardera sidan af svansen, och räckande nästan till 
svansens spets. Utanför sporrbenet, och temligen nära intill tar- 
sen är en stor hudflik (epiblema). På undre sidan af svansflyg- 
huden sträcker sig hårbeklädnaden till nära svansens midt. Hår- 
fällen fin och kort. Färgen ofvan och under gulbrun, något 
blekare under, äfvensom vid bottnen af hårfällen. Öronen ljusa , 
gråbrunaktiga; flyghuden svartbrun. En mörkare varietet före- 
kommer stundom* utomlands , funnen af Eversmänn i Kirgisernas 
land^). Ett vid Östhammar i Upland erhållet exemplar liknar denna 
varietet genom en något mörkare , i brunt stötande färgteckning 
ofvan och under, något blekare å sednare kroppssidan. Öronen 
mörkbruna, nästan lika mörka, som flyghuden. Cranium och 
proportioner lika med den vanligas. 
1) Bulletin de la Soc. Impér. des Natur, de Moscou, T. XVIII, 1845, 
pag. 494. 
