138 
Den är ilsken och bites gerna. Dess flygt är mycket snabb 
och mera seglande än de andras , och man får ofta se den i rö- 
relse långt före solens nedgång under klara och vackra höstda- 
gar, och vid sådana tillfällen flyger den högre , än efter solned- 
gången. Vi hafva sjelfve haft tillfälle att iakttaga detta ett par 
gånger i Skåne. Såvidt vi hafva erfarit, har den hos oss en- 
dast träffats i hål och springor uti murar o. d. , men utomlands 
skall den, enligt Kolenati, ofta lägga sig i hål i träd, t. ex. 
sådana, som hackspettar (Fici) åstadkommit. Den hibernerar 
ej i hängande ställning , utan liggande i sina hål , vanligen många 
tillsamman, stundom hundradetals. 
4. Vesperugo nathusii, Keyserling & Blasius. 
NathusisJca Flädermusen. 
Den oäläa hindtanden i bfverhälcen sitter i samma rad, 
som de andre, och är synlig utifrån. Ben yttre framtanden 
i öfverhäken är något litet högre än den yttre taggen af den 
inre d:o. Öronen från basen vid hjessan omkring 10 millim. 
höga. Längden af underarmen l^/nn i- ^Her 34 mill. Läng- 
den af craniet 14 inill. 4:de gomvecket har å hvardera sidan 
en af skild sidogren, enligt Kolenati. 
Vespertilio Nathtisii, Keyserling & Blasius: ArcMv fur Naturgeschichte, 
von A. WiEGMANN, 5:er Jahrg. l:er Bd. pag. 320. 
- 1839. 
Vesperugo Nathtisii, Keyserling & Blasius: Die Wirbelthiere Europa's, 
pag. 48 — 1840.. 
„ E. Eversmann: Bulletin de la Société Impér. des Na- 
turaHstes de Moscou, T. XVIE, pag. 497. — 1845. 
Vespertilio Nathusii, S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggdj., 2:dra uppl. pag. 
39. - 1847. 
Vesperugo Nathusii, J. H. Blasius: Naturgesch. der Säugethiere Deutsh- 
lands, pag. 58. — 1857. 
Nannugo Nathusii, F. A. Kolenati: Monographie der europäischen Chi- 
roptern, pag. 64. — 1860. 
Vesperugo Nathusii, A. E. Holmgren: Skandinaviens Däggdjur, pag. 87. 
— 1865. 
Anm. Kolenati har för denna och följande art, jemte arterna V. 
marginata, ursula, kuhiii och minutissima uppställt slägtet Nannugo. Skill- 
naden mellan V. nathusii och V. pipistrellus synes i sjelfva verket vara 
ganska obetydlig, och det är derföre svårt att finna några konstanta skilje- 
