147 
hos hanen än hos honan, och dess spets är bar. De öfre läp- 
parne bära långa mustascher. Öronen, äfven om längden mätes 
från fästet af deras yttre kant, äro betydligt kortare än hufvu- 
det, och dä de sträckas framåt, nä de nätt och jemnt till nos- 
spetsen. Deras form är aflångt oval, med något smalare spets, 
och den yttre kanten har en grmid och vid bugt nedom denne, 
och spår till en sådan bugt förefinnes äfven å inre kanten nära 
spetsen. Den yttre kanten har sitt fäste långt bakom munvin- 
keln (under inre kanten af öronlocket) , och ungefär i jemnhöjd med 
den, och den har der en tydlig antitragus. Öronlocket (tragus), 
som ej når till midten af örat, är temligen smalt, och hos ha- 
nen nästan jemnbredt, med den något litet Iramåt böjda spetsen 
afrundad och obetydligt smalare än den bredaste delen, ungefär 
å midten. Hos honan är dess spets något smalare. Dess yttre 
kant är konvex , och den inre något litet konkav. Den hoplagda 
vingen räcker framtill till munvinkeln, och baktill ungefär till 
midten af underbenet. Tummen är temligen lång, och beväp- 
nad med en stark klo, och dess längd är ungefär lika med % 
af längden af 4::de fingrets l:sta phalang. l:sta phalangen å 3:dje 
fingret är betydligt längre än denne sednare. 5: te fingret räc- 
ker något utom midten af é-.de fingrets 2:dra phalang. Länd- 
flyghuden räcker ej längre än till tarsen, och de stora fötterna 
äro således helt och hållet blottade. De 3me längre tårnas längd 
är 9 millim. Svansen har 1 72 led utstående ur svansflyghuden. 
Denna, som är temligen skarpt tillspetsad bakåt, är å undre 
sidan luden till svansens midt, och innanför eller bakom under- 
benet är der ett ludet fält, som sträcker sig ända till sporrbenet. 
Uti svansflyghuden synas en del otydliga , mot dess bas talrikare , 
och utåt glesare irreguliera elastiska band, som till dels korsa 
hvarandra. Utanför sporrbenet förefinnes ingen hudflik (epible- 
ma), men bakom sporrbenets spets, och närmare intill svansen 
är en helt liten afsats i svansflyghudens bakre kant. Hårfällen 
är yfvig, och tvåfärgad: vid basen mörk, och vid ytan ljus. 
k undre sidan af kropssidornas flyghud, mellan öfverarmen och 
låret, äro fem hårrader, långsåt de der varande elastiska ban- 
den. Färgen ofvan är stundom mörkare , sotbrunaktig , och stun- 
dom ljusare grågulaktig, dock med den mörkare, svartaktiga 
bottenfårgen något synlig. Under är den gråhvitaktig. Öron, 
fötter och flyghud svartbrunaktiga eller mörkbruna. 
10* 
