155 
j ot'hita, som från alveolarranden. Äf satsen i framJcanten af 
den undre hörntanden är i jemnhbjd med den närmaste fram- 
tandens spets. 
Vespertilio mystacinus , Leisler : Die deutschen Fledermäuse, von H. Kuhl ; 
Neue Annalen der Wetterauischen Gesellschaft fiir 
. die gesammte Natnrkunde, l:er Bd. pag. 202. — 
Il 1819. 
„ „ S. Nilsson: Illum. %. till Skand. Fauna, 17:de 
häft. pl. 17. — 1836. 
„ „ KKYSERLING& Blasius: Die Wirbelthiere Europa's, 
pag. 54. — 1840. 
„ „ S. Nilsson: Skandin. Fauna, Däggdj. 2:dra uppl. 
pag. 45. — 1847. 
y, „ J. H. Blasius: Naturgeschichte der Säugethiere 
I i Deutschlands, pag. 96. — 1857. 
! Brachyotus mystaciniis , F. A. Kolenati: Monographie der europäischen 
Chiroptern, pag. 93. — 1860. 
j, Vespertilio mystacinus, A. E. Holmgren: Skandinaviens Däggdjur, pag. 
91. — 1865. 
BesJcr. Längd af kroppen 1 ^/,o t. eller 45 millim. L. af 
i örat från basen af yttre kanten 7-20 1^ ^^1^- ^'-^ ^'-^ 
från inre sidan af dess bas nära Vio t- ^Her 12 mill. L. af tra- 
gus nära t- ^^^^^ ^ ^i^^- ^- underarmen 1 Vao ^ller 32 
i mill. L. af underbenet t- eller 15 mill. L. af svansen 17io 
! t. eller 33 mill. L. af 3:dje fingret med dess os metacarpi l^V-io 
t. eller 49 mill. L. af 5:te d:o med d:o lYio eller 42 mill. 
— S' L. af kroppen 1 Ym ^- ^^^^^ underarmen 
IVio t- eller 33 mill. L. af svansen IVio t. eller 36 mill. 
I De nu anförda måtten utvisa, att den är en af de minsta 
bland våra flädermöss, samt den minsta af dem inom slägtet, 
I ehuru den är något större än dvergflädermusen. Den kan der- 
1 före lätt genom sina dimensioner i förening med de karakterer, 
som utmärka slägtet, kännas från våra andra flädermöss. Huf- 
vudet utgör något mera än ^/.^ af kroppslängden, och nosen är 
längre än hos föregående art, och dess spets är nästan naken 
! samt grundt klufven eller utringad. Öfverläppen har långa och 
yfviga mustascher. Öronen äro proportionsvis äfvenledes längre 
än hos föregående , men tillfölje deraf att nosen också är längre , 
I räcka de dock icke utom dennas spets. Vid midten af sin yttre 
kant hafva de en ganska djup bugt, och deras trubbiga spets är 
! något utåt rigtad. Äfven då de mätas från basen af yttre kan- 
i 
