160 
af kroppslängden. Nosen är utdragen och tillspetsad, och den 
nakna nosspetsen är grundt klufven. De uppsvällda sidorna af 
nosen hafva de längre håren (vibrisserna) glesa, och musta- 
scherna äro tunna. Hjessan är högt uppstigande öfver nosen. 
Öronen äro märkbart större än hos de föregående, samt något 
genomsigtiga, och, då de böjas framåt, räcka de något litet 
utom nosspetsen. Mätta från inre sidan af deras bas, äro de 
likväl märkbart kortare än hufvudet. De äro aflängt ovala, och 
deras yttre kant är något nedom spetsen grundt utringad, och 
den har sitt fäste långt bakom munvinkeln , i jemnhöjd med 
den, och ungefär midt under öronlocket (tragus). Detta är 
smalt och tillspetsadt , och räcker betydligt öfver midten af örat. 
Dess yttre kant är något litet konkav. Den hoplagda vingen 
räcker framtill till munvinkeln, och baktill utom midten af det 
utsträckta underbenet. Tummen är liten, och något längre än 
halfva längden af 4:de fingrets l:sta phalang. Denna är betyd- 
ligt kortare än samma phalang å 3:dje fingret. 5:te fingret räc- 
ker nära spetsen af 4:de d:o. Ländflyghuden räcker till basen 
af l:sta tån. Svansflyghuden är mer än vanligt genomsigtig, 
och endast närmare intill kroppen hårig. Dess elastiska tvär- 
band äro glesa , och till antalet å hvardera sidan af svansen om- 
kring 7. Sporrbenet är långt, och utanför detsamma är ingen 
hudflik (epiblema). Det elastiska band, som är beläget i kan- 
ten af svansflyghuden mellan sporrbenets spets och svansspet- 
sen, är vanligen (på döda) starkt hopdraget, och denna kant 
är fr ansad eller cilierad af en dubbel rad böjda borstlika 
hår. Blott den sista broskartade leden af svansen räcker utom 
flyghudeu. Hårfällen är yfvig och ullig och vid basen mörk. 
Mot spetsarne af håren är den ofvan grågulaktig, och under 
hvitaktig. Öronen äro bleka, gråhvitaktiga, med mörkare spets. 
Vingarnes flyghud är mörkbrun, och svansflyghuden är ljusbrun. 
Craniet. Längd 16 mill. Bredd öfver tinningarne 8 mill. 
Hjernskålen är starkt uppsvälld och konvex, och afståndet mel- 
lan midten af inknipningen bakom orbitae och bakre kanten af 
nackbenet är betydligt större, än det mellan förra stället och 
spetsarne af de mellersta öfre framtänderna. Den öfre profil- 
konturen företer en djup konkavering framom pannan, och in- 
terparietalbenet står ej så högt upp som hjessbenen. Nacke- 
kammen är låg, och afbruten på midten. Från interparietalbe- 
net sträcker sig till pannbenet en föga märkbar crista sagittalis. 
