192 
•4.1)1 de närmaste d:o. De öfre hörntänderna högre än de an- 
dra tänderna^ och med diihhel rot. Craniet långt, och fram- 
iill ttllspetsadt, med något ncdtrycld hjernsMl ^ och med tidigt 
Jör svinnande siittirer mellan melJanlcälishenen , 'näsbenen och 
öfverMkshenen. Os sa 2 gg ornat i ca nigcket snmla. Frocessns 
mastoidei och paramastoidci helt och hållet sahnade. Foramina 
infraorhitalia stora. Äfven baler e fötterna med ett något böj dt 
och hoptrgckt supplementarben , som är fästadt på inre sidan 
af os cuneiforme l:nmm, och som med sin hudbetächning visar 
sig såsom en på foten innanför innertån utstående knÖl, 
som gör foten bredare. Tänderna: 
Frcimtänd.^—^; hörni. 2)r^^^^^^ — |; wo7.| — | = 44^). 
Miillvadarne äro af en tjock och klumpig kroppsbj^ggnad , 
hvilken i alla sina detaljer ådagalägger, att deras uppgift är 
att, liksom minörerna, föra ett underjordiskt gr äfvarelif. Deras 
tillspetsade och starka nos, liknande svinens, deras korta och 
utomordentligt starka, och med skofvellika gräffötter utrustade 
främre extremiteter gifva dem förmåga att med stor hastighet 
kunna dels gräfva sig och dels borra sig igenom mjukare jord- 
lager. Då de sålunda äro undandragna från dagsljuset, hafva 
deras ögon blifvit reducerade till obetydliga rudimenter, och 
deras syn är derföre så ringa, att man kan säga, att den en- 
dast är afsedd att vägleda dem så mj^cket, att de derigenom 
kunna undvika dagsljuset. Organerna för lukt och hörsel äro 
mera utbildade, och dessa sinnesförmögenheter äro derföre hos 
dem temligen goda, ehuru de sakna utöron, iivilka för dem, 
såsom Nilsson anmärker, uti de tränga imderjordiska gångarne, 
snarare skulle vara hinderliga än gagneliga lör hörseln, då de 
skulle komma att lägga sig såsom lock öfver öronöppningarne. 
Dessa öppningar äro något aflånga, och huden bildar vid deras 
bakre del en utstående kant, och den är äfven innanför öpp- 
ningarne beväxt med korta hår, hvarigenom, såväl som genom 
den allmänna hårbetäckningen, då de äro öppna, fi-ämmande 
föremål hindras från att intränga i dem. Hudkanterna omkring 
1) Enligt iakttagelse af C. Spence Bate öfver tandömsningen af Talpa 
europcea: Annals and Magazine of natural liistory, B""*! series vol. XVIII, 
(1867); och sedermera i förhandlingarne af Odontological Society of Great 
Britain, för 1867, pag. 261, pl. 1-6. 
