194 
ningbenets pars 2Jctrosa. Något längre (ungefär dubbelt) fram- 
om detta, och helt och hållet i sistnämnda benet, är ett rundt 
forauicn caroticnni. — Tinningbenets klippdel är stor, äfvensom 
det dithörande os tyiiipaniciim, men detta är plattadt, och ej 
ringformigt. Omedelbart bakom den mest utstående sidodelen 
af hjernkapseln, eller den delen, der denne är bredast, är ett 
temligen stort och tunnt ben, som, med undantag af en smal 
del nedåt och inåt, är begränsadt af tydliga suturer. samt af 
Parker ^) har fått namnet "pterotic" eller os ptcroticmii. Det 
synes oss motsvara en del 2il pars masioidca. Baktill gränsar 
det till nackbenets ^;«ri' occipitaJis, upptill till denna sednare 
och hjessbenet, och framtill till pars squamosa, och inåt till 
jJars petrosa, eller '^os pcr/ot/cioH " samt en aflång venös öpp- 
ning, hvilken skiljer det frän en annan del af jjars viasto/dca, 
som af MivART blifvit kallad "epiotic," eller os cpiotinim-). 
Detta sistnämnda ben, som har formen af en nästan fyrkantig 
benskifva, är litet, och är baktill begränsadt af en annan venös 
öppning och pars occipitalis , och inåt är det sammansmält med 
os pcrioticum. Uti detta kan man äfven utifrån se de stora 
halfcirkelformiga kanalerna. Den bakre delen af fjällbenet (pars 
squamosa) är skild från den främre större delen genom en rygg? 
som utgår från den mest utstående sidoknölen å hjernskålen, 
och går snedt nedåt och framåt , till främre kanten af den yttre 
öronöppningen. Fjällbenet stöter framtill till pannbenet, och af- 
skiljer derigenom den obetydligt utbildade ala mxiyna ossis 
splienoidci från beröringen med hjessbenet. Froccssus zyyo- 
maticus å fjällbenet är liten, och i förening dermed är äfven fossa 
artindarts för underkäken liten. Omedelbart nedanför den är 
det stora foramot ovaJc. Något foramen gleuoiävuni, före- 
finnes icke, och ej heller någon processus postylaioidcus. — 
Hjessbenen äro stora, och utgöra den stöi'sta delen af hjernskå- 
leus tak. De äro betydligt bredare bakåt. Vid sidnrcc sagii- 
talis é lamhdoklea finnes intet spår till någon crista. — Det 
bakre kilbenet är på sidorna uppsväldt och spongiöst , och dessa 
uppsvällningar begränsa på sidorna en median långsgående smal 
1) Enligt G. MlVART: Notes oii thc Osteology of Insectivoia; Journal 
of Anatomy and Physiology, vol. I, pag. 286. 
2) Os pterotimm tyckes genom sin betydliga storlek vara karakteri- 
stiskt för Talpa. De venösa öppningar, som stundom ])a 3:ne sidor om- 
sluta 08 epiotkum, förändra formen efter djurets ålder. 
