200 
dubbel. Af de å h vardera sidan följande 4 oäkta kindtänderna 
(prccmolarcs) äro de 3:ne främsta små, och af dessa den l:sta 
störst, och alla försedde med dubbel rot. Den sista eller 4:de 
oäkta kindtanden är mycket större än de föregående, och för- 
sedd med tredubbel rot. De å hvardera sidan följande 8:ne äkta 
kindtänderna (iuoJarcs) äro bildade af 2:ne trekantiga prismor, 
och innanför dessa en spetsig häl, och båda prismorna hafva 
tillsamman mer eller mindre utbildade 3 me yttre taggar, af 
hvilka dock den bakersta saknas å den bakersta tanden, och 
hvardera prisman har en inre tagg. som är högre än de andra, 
och som är högst å den bakre prisman af lista tanden, hvilken 
är den största. — Underkäken. Af de G framtänderna äro 
de 4 inre ungefär likstora, och större än de båda yttre, och 
alla äro mejselformiga. Hörntänderna äro små, trekantiga, 
med en fåra långs bakre sidan, liggande framåt, intill de när- 
maste framtänderna, och ej högre än dessa, ehuru längre, och, 
liksom framtänderna, försedda med enkel rot ^). Af de 4 oäkta 
kindtänderna å hvardera sidan är den främsta den vida största, 
och betydligt högre än de båda hörntänderna och de andra oäkta 
kindtänderna , samt , liksom de , försedd med dubbel rot. Af de 
följande är den främsta den minsta. De 3me äkta kindtänderna 
å hvardera sidan bestå hvardera af 2:ne trekantiga prismor utan 
häl. Hvarje prisma har 3me taggar, nemligen en utåt och tvenne 
inåt , af hvilka den , som är utåt , är den största , och af de inre 
är den ena gemensam för båda prismorna. Den yttre taggen å 
den mellersta tanden är den högsta af alla, och denna tand är 
något större än de båda andra, som äro ungefär lika stora. 
Taggarne å de äkta kindtänderna äro skarpare än de på samma 
tänder i öfverkäken '-). 
1) Asigterna om liörntänderna i uiidorkiiken liafva varit oUka. Blain- 
VILLE räknade 8 framtänder i både öfre och undre käken, och ansåg följ- 
aktligen de verkliga hörntänderna i båda käkarnc såsom framtänder. Eedan 
OwEN (1840—4:5) framställde rätta förhållandet med hörntänderna i sin 
Odontography ; och denna åsigt har äfven blifvit följd af C. J. SuNDEWALL 
och S. Nilsson. Giebel och Blasius hafva emellertid, förunderligt nog» 
följt Blainville's åsigt deruti, att de räknat den l:sta oäkta kindtanden 
i underkäken såsom hörntand, ehuru den ligger bakom hörntanden i öfver- 
käken. C. Spence Bate har genom iakttagelse på ungar af Talpa bekräf- 
tat Owens åsigter om dess tänder. 
2) Tänderna och skelettet äro här beskrifna sådana de förefinnas hos 
vår Talpa enropcsft. 
