217 
taggen otydlig, men de följande hafva den tydlig, och riktad 
framåt. Diapophyserna äro å den lista mycket små, men å 
de följande tydliga och riktade nedåt och framåt. l:sta— 4:de 
hafva tydliga anapophysar. Alla sakna hypapophyser. Kors- 
benskotorna äro 4, af hvilka lista och 2idra äro sammansmälta, 
och gränsen dem emellan undertill är endast antydd genom en 
knöl. De hafva dock hvardera sin neuraltagg, men de tre 
främre korsbenskotornas neuraltaggar äro sammanvuxna. Endast 
lista korsbenskotan är fästad vid höftbenen. Samma kota har 
å undre sidan framtill en hypapophys. Svanskotornas antal är 
vexlande. Hos Sorex vulgaris hafva vi funnit 15. Med undan- 
tag af de 2 — 3 sista, hafva alla å undre sidan vid ledgångarna 
dem emellan rörliga hsemapophysialben. Refbenen eller pleura- 
pophyserna äro 14 par, af hvilka 7 par äro genom hsemapophy- 
serna eller refbensbrosken förenade med bröstbenet. Detta be- 
står af 6 leder, med inberäkning af den till större delen för- 
benade processus ensiformis. Mambrmm sterni är baktill 
smalt , och framtill utbredt , men utan köl i). Vid dess ut- 
bredda del äro lista paret refbensbrosk fästade. 
Extremiteterna. Skulderbladet har en för familjen sär- 
deles utmärkande och egendomlig form. Det är mycket smalt, 
men jemförelsevis ej så långt, som hos Talpa, och en stor del 
af detsamma utgöres af kammen (spina). Dess öfre ända är 
något bredare, med den främre kanten konvex, och den bakre 
rät, eller något litet konkav. Vid condyliis är en tydlig pro- 
cessus coracoideus ^ som bidrager till att bilda den aflånga och 
böjda, baktill något bredare cavitas glenoidalis. Spina sca- 
pulce är mycket hög, med största höjden vid den öfre tredje- 
delen, och vid coIJum scapuJce gående ut till främre kanten af 
skulderbladet, så att fossa supra- eller prce-spinata här är 
försvunnen. Äcromion är mycket lång, och vid spetsen två- 
klufven, med form af en klyka, och med båda grenarne vid 
spetsen utbredda, samt ungefär lika långa. Vid ändan af den 
främre af dessa grenar fäster sig den långa och smala , dels båg- 
formigt, och dels något litet vr^formigt böjda clavicula. Nyc- 
kelbenen äro medelst tydliga broskartade episternaldelar (Ge- 
genbaur) fästade vid manuhrium sterni. Öfverarmbenet är af 
1) Hos Crossopm har det en tydlig köL 
15* 
