223 
eller 24 niill. Bredden af örat G iiiill. Längd af bakfoten frän 
mellersta klospetsarne till hälen 13 mill. L. af svansen lV-,o 
t. eller 37 mill., utan hårpenseln. 
Ehuru den har en långt utdragen och spetsig nos, är dock 
hufvudet ej så smalt, som hos följande art, och dess bredd 
\ öfver öronen innehålles ej mera än 2 till 2^/., gånger i dess 
längd. Nosen är på sidorna något uppsvälld, och derifrån mot 
spetsen starkt afsmalnande, så att den ej kan sägas vara plattad. 
Sjelfva nosspetsen är bar, och med en vertical fåra på midten , 
hvilken fortsättes på undre sidan af nosen, och med näsborrarne 
vid nosspetsens sidor. Vibrisserna eller morrhåren äro långa 
och talrika. Ögonen äro mycket små, men tydliga, och äro 
belägna ungefär midt emellan nosspetsen och öronöppningarne. 
Öronen äro nästan dolda i fällen, dock så, att de väl kunna 
skönjas. De äro nästan halfcirkelformiga och nakna, med un- 
dantag af längre hår vid kanten, och på kanterna af de båda 
å deras insida fastade breda flikarne. Af dessa är den undre 
(antitragiis) större än den öfre (tragus), och den förre bildar 
det lock, som hufvudsakligen täcker öronöppningen. Framföt- 
terna äro mindre än de bakre , och ofvan , liksom de , med glesa 
och korta borstlika hår samt hudfjäll, och under nakna, och 
der med 6 trampknölar på flathanden (palma)^ och med trans- 
versella pariga knölar på undre sidan af tårna. Såväl fram- 
som bakfötterna hafva 5 fria tår, alla beväpnade med små hop- 
tryckta klor. På hvardera sidan af kroppen, temligen nära 
bakom bogarne, är en öppning för en körtel, som afsöndrar ett 
mysk-luktande ämne. De bakre fötterna äro längre och större 
än de främre, hvaraf följer, att dessa djur äro mera bildade 
för lopp än för gräfning. Dessa fötter hafva äfvenledes 6 tramp- 
knölar, samt likadana pariga knölar under tårna, som de å 
framfötterna. Svansen, som hos den gamla honan ej räcker 
till nacken, är nästan jemntjock, dock något smalare vid basen 
och mot spetsen. Stundom är den trind, och stundom är den 
temligen tydligt fyrkantigt), isynnerhet då den blifvit något 
torkad. Dess hårbetäckning är styf, åtliggande och gles, så 
att svansens fjällringar synas, och på öfre sidan af svansen 
1) Häraf har Hermann hemtat anledning till namnet Sorex tetragor 
,^ nurus. 
