282 
en nästan prismatisk form, med främre sidan något konvex. 
Deras alveoler sträcka sig till basen af ledknappsiitskottet. 
Kindtänderna äro bildade på samma sätt, som i den öfre kä- 
ken, och de främsta äro betydligt både högre och längre än 
de andre. Deras emaljslyngor äro dock något olika de öfres. 
Den bakersta kindtanden har endast 3me sådana slyngor. 
Älagen har formen af en böjd säck, som genom ett böjdt 
veck är delad i 2:ne afdelningar: en stöiTe blind cardialafdel- 
ning, i hvilken oesopliarjus ingår, och en mindre pylorafdel- 
ning, från hvilken duodenum utgår. Denna sednare afdelning 
är genom andi'a ingående veck mer eller mindre tydligt delad 
i 3me afdelningar, af hvilka 2me äro åtskilda af pyJorns, och 
den 3:dje företer en betydligt afvikande byggnad af sina väggar, 
som äro tjockare och mera körtelrika, och har derföre blifvit 
kallad körtelpåsen i). Blindtarmen är mycket stor och lång, 
och tjocktarmen är särdeles lång, och i början lika tjock som 
blindtarmen. 
Omkiing 50 arter, tillhörande detta slägte, äro kända, från 
Europa , norra Asien och Nord- Amerika , och häraf ungefar hälf- 
ten från sistnämnde verldsdel, och 10—12 fiin Europa. Till 
vår fauna höra 6 arter. 
Deras något klumpigare kroppsform och kortare extremi- 
teter antyda, att de i allmänhet äro mindre snabba i sina rö- 
relser, än mössen, och att de icke kunna taga så långa språng, 
som dessa. I detta afseende råder emellertid ganska märkbara 
skillnader dem emellan, och en del röra sig med större snabb- 
het än andra. Så t. ex. hafva vi erfarit , att A. ratticeps sprin- 
ger mycket snabbare än A. agrestis. En del, t. ex. A. ani- 
phihius , som ofta uppehåller sig i grannskapet af vatten , visa en 
större skicklighet uti att simma och dyka. Alla äro skickliga 
gräfvare , vistas mycket under jorden , och göra sig derföre under- 
jordiska gångar och kulor, och en del uppkasta dervid stundom 
smärre mullhögar, hvilka skilja sig från dem af mullvaden deri- 
genom, att de äro mindre än dennes, samt af en mera irregu- 
liär fonn. De tillreda vanligtvis underjordiska bon, som äro 
bäddade med torrt gräs, mossa, löf o. d., och stundom samla 
1) A. PtETznJS: Om magens byggnad hos de i Syerige förekommande 
arter af slägtet Lemmus NUiSSON {Eypudéeus, Illigee); Kongl. Vetensk. 
Akademiens i Stockb. Handl. 1839 (tr. 1841), pag. 120. 
