308 
af kroppslängden , och är ungefär lika med hufvudets längd. — 
Färgen är ganska föränderlig, isynnerhet beroende af åldern, 
men, såsom det synes, äfven till någon del af årstiden. Hår- 
fällen är, såsom vanligt hos sorkarne, emot basen svartgrå. 
Hos äldre exemplar är färgen eljest på öfre kroppsdelarne mörkt 
gråbrun, derigenom att svarta och rostgula hårspetsar äro blan- 
dade om hvarandra. De förra äro glesare, men längre. På 
öfre sidan af hufvudet är färgen lika med den på ryggen, men 
på kroppssidorna är den något ljusare. Stundom äro de rost- 
gula hårspetsarne mera, och stundom mindre öfvervägande ; 
under sommaren är vanligen det förra förhållandet. Å un- 
dre kroppssidan är den stundom (såsom det synes äldre 
exemplar under vintern) gråhvit, och stundom mer eller 
mindre ljust askegrå, uti hvilken färg nedre delen af nosens 
sidor och öfre sidan af fötterna deltaga. Läpparne äro mera 
eller mindre tydligen hvitaktiga. Svansen är ofvan svartgrå eller 
mörkbrun, och under gråaktig eller hvitaktig. Mellan öfre och 
undre kroppssidornas färg är en temligen tydlig gräns. De 
yngre äro i allmänhet af en något mörkare färg, än de äldre. 
— Stundom, ehuru sällan, förekomma albinos-varieteter. En 
sådan helt hvit förvaras å Zoologiska Riksmuseum i Stockholm, 
erhållen från Östergötland. 
Craniet. Längd 26 mill. Bredd öfver yttre öronöppnin- 
garne 12 mill. Dess bredd öfver kindbågarne är ungefär lika 
med afståndet mellan condyli occipitales och bakre gränsen för 
inknipningarne eller de ingående bugterna å pannan , och mindre 
än afståndet mellan samma condyli och framkanten af de främ- 
sta kindtänderna, och innehålles ungefär l-y* gånger i craniets 
längd. Pannbenens längd är något mindre än hjessbenens bredd. 
Foramen magnum är ungefär lika högt som bredt, och är sub- 
triangulärt. Mellan den kam, som uppstiger från processus 
paramastoideus , och den som åt sidan utgår från pars occipi- 
talis, och utgör en fortsättning af nackekammen, är os mastoi- 
deum beläget. Det stora aflåuga hål, som förefinnes i den 
bakre delen af os squamosum, upptager nästan hela afståndet 
mellan basen af processus zygomaticus och nackekammen. Hjes- 
san är hos den äldre nästan plattad, och på sidorna begränsad 
af slingriga ryggar, och hos den yngre kullrig, med nämnde 
ryggar otydliga eller inga. Pannbenens bakre kant vid sidura 
coronaJis bildar en båge, som är mindre än en halfcirkel, och 
