311 
icke obetydlig skada å sädesvegetationen. Den förekommer stun- 
dom på högländta ställen bland buskar, träd och stenar, och 
gräfver sig hålor under trädrötter och stenar, m. m. På de 
sandiga hafsstränderna vid en del af det östra Skåne, som äro 
bevuxna af strandhafre (Ehjmns arcnarms) , hafva vi funnit den 
synnerligen talrik. Dess föda utgöres vanligen af vegetabilier, 
ehuru den, enligt Blasius äfven kan fångas i fällor, som blifvit 
betade med fläsk och kött. För oss har det dock icke lyckats 
att fånga den i sådana fällor. Den äter under vintern stun- 
dom trädbark. Vi hafva ofvan pag. 283 anfört, att vi här 
vid Upsala iakttagit, att åkersorken under vintern stundom 
gnager barken af unga oxlar och plantor af andra trädsorter. 
Den afgnager barken rundt omkring stammen, så att trädet 
eller plantan dör bort. Den lär lefva i monogami, och ynglar 
flera gånger (3—4) under året, och föder hvarje gång 4 — 7 
blinda ungar. Dess farligaste fiender äro räfvar, vesslor, vråkar, 
kärrhökar, tornfalkar, och ugglor. 
IV. Slägtet Myodes, Pallas. 1811. 
Kroppsformen är klumpig^ med stort liufvud och trubhig 
nos , samt korta extremiteter. Ögon och Öron äro små , och de 
sednare helt och hållet dolda i fälten^ men dock fullständiga. 
Svansen , som är täthår ig , är mycket kort , och icke eller knappt 
längre än halfva hufvudet. Klorna å framfötterna äro van- 
ligen större än de å de bakre ^ men någon gång mindre än 
dessa ^ och deras tumme är rudimentär och försedd med ofull- 
ständig klo. Kindtandraderna äro jemnhreda^ och den haker- 
sta kindtanden i underkäken har 4 emalj slgngor^ af hvilka 
den ena^ som har sitt läge vid tandens yttre kant^ är helt 
liten, och de andra 3:ne äro nästan parallela, och hafva alla 
ungefär samma transverselt elliptiska form, samt äro åtskilda 
genom 2:ne från inre sidan fullständigt genomgående hugter. 
Den hakersta kindtanden i öfverkäken har endast 4 transver- 
sella emaljslgngor, af hvilka de 3:ne bakre hafva en något 
sned riktning, samt äro parallela. Craniet är något nedtryckt 
och bredt, bredare än hos föregående slägte, med starkt ut- 
stående och å midten breda kindbågar, och starkt hopknipen^ 
och hos äldre individer kölad panna. 
21 
