320 
åren, blir troligt deraf, att vi uti den delen af härvarande Uni- 
versitets gamla zoologiska samlingar, som till Universitetet blif- 
vit donerade af framl. Prof. Thunberg, förefunnit ett exemplar 
af denn art, under benämning af Marmota lemmus, och utan upp- 
gifven local , men som utan tvifvel blifvit taget i Sverige för 
mera än 50 år sedan. Eljest är denna arten första gången iakt- 
tagen af oss i trakten af Lillehammer i Norge , vid norra ändan 
af sjön Mjösen, den 29 Maj 1843. Vi funno den ganska tal- 
rik på de härvarande bergssluttningarne inom barrskogens om- 
råde öster om staden. Uti Zoologiska Kiksmuseum i Stock- 
holm förvaras ett exemplar, som af G. v. Yhlen blifvit taget 
vid Eäfsunda i Jemtland 1844, och ett D:o, som af framl. 
Brukspatr. C. H. Wegelin blifvit taget i Orsa Finmark i Da- 
larne i November månad 1843. E. Collett-) har sedermera, i 
slutet af Maj 1867 i "Lörenskoven ," 2 mil norr om Christiania i 
Norge , tagit ett exemplar af den. Enligt C. J. Sundewall ^) 
har W. v. Wright tagit den vid Kuopio i Finland ; och enligt 
S. Nilsson (Skand. Fauna) har framl. Protokolls- Sekret. V. Falck 
tagit den i trakten af Helsingfors i nämnde land. Enligt C. R. 
Sundström^) skall den af Jägm. Jensen en gång vara iakttagen 
vid Willingsberg i Nerike. Enligt v. Middendorff ^) har den 
blifvit funnen vid vestra kusten af Ochotska Hafvet, och före- 
kommer således sannolikt utbredd genom hela norra Ryssland 
och mellersta Sibirien. 
Den älskar täta och vilda barrskogar i bergstrakterna, der 
marken är betäckt af tät mossa, och hvarest finnes tillgång på 
kullfallna, murkna och mossbetäckta trädstammar. Den gräfver 
sig gångar och hål under mossan och tufvorna, och under ste- 
narne och de kullfallna trädstammarne. Den vi togo, erhölls 
under en dylik trädstam. Den, som R. Collett tog, anträffades 
äfven i en dylik skog; och Collett antager, att detf är talrik i 
1) Uti det ofvan ea och annan gång citerade arbetet af Thunberg: 
"Beskrifning på Svenske Djur, '"pag. 30, anföres fjell-lernraeln under namn af 
Marmota lemmus, och dervid namnes, att den till fårgen är m3^cket olika. 
Detta har utan tvifvel sin grund uti den omständigheten, att Thunberg 
äfven ansett skogslemmeln för en fjell-lemmel. 
2) Svenska Jäg. Förb:s Nya Tidskr. 7:de årg. pag. 22. 
3) Öfversigt af Kongl. Vetensk. Akad:s Förh. 1844 (tr. 1845) pag. 161. 
4) Bidrag till kännedom af Örebro läns Vertebratfauna, pag. 8. 
5) Sibirische Eeise, Säugethiere, Vögel u. Amphibien, pag. 108. 
