325 
aktig^ stötande i hvitt på hakan, strupen och läpparne. En 
svart eller svartbrunaktig fläck betäcker större delen af hufvu- 
dets öfre sida från nosspetsen till nacken, eller stundom endast 
till hjessan. Vanligen fortsattes den af ett s vartaktigt eller brun- 
aktigt band öfver midten af nacken och halsen, hvilket band 
sammansmälter med en stor nästan afiångt fyrkantig svart fläck 
pä öfre sidan af halsen och på frararyggen; och vid ögonen 
utgår från den förra fläcken ett svartaktigt band, som går 
öfver öronen, och förenar sig med den svarta fläcken på fram- 
ryggen. Långs midten af nosspetsen är vanligen en liten hvit- 
aktig fläck. Pä hvardera sidan af det mörka bandet på nacken 
är en mer eller mindre blek rostgulaktig fläck. Bakre ryggen 
och länden äro något mörkare rostgula, sidorna nedåt blekare, 
och de förra äro mer eller mindre skuggade af den mörka bot- 
tenfärgen, som synes mer eller mindre igenom den rostgula. 
Hos yngre individer är den rostgula färgen på bakryggen ble- 
kare. Trakten ofvan svansens bas är hvitgulaktig , och svansen 
är ofvan gråbrunaktig , stundom med hvitaktiga hårspetsar, och 
under gulhvit. Fötterna äro ofvan hvitaktiga, stundom med 
inblandade gulbruna hår, och klorna å framfötterna brunaktiga, 
och de å de bakre gråhvita. 
Craniet. Längd 32 mill. Bredd öfver de yttre öronöpp- 
ningarne 15 mill. Bredd öfver kindbågarne 22 mill. Hjern- 
skålen är ganska starkt nedtryckt, och ofvan platt, och dess 
platta fält på sidorna begränsadt af böjda ryggar, som baktill 
på sidorna begränsa interparietalbenet, och framtill sammanlöpa 
och bilda en crista långs midten af pannan. Hos yngre indi- 
vider är hjessan plattkullrig, och ryggarne föga eller intet märk- 
bara, samt icke förenade till en crista på pannnan. Foramen 
magnuni ungefär lika högt som bredt. Nackekammen (crista 
lamhdoidea) hos äldre temligen stark. Interparietalbenet är 
subrectangulärt, med tvära sidokanter, och obetydligt framstå- 
ende vinkel i midten framtill. Den främre utstående kanten af 
os squamosum bakom orhiia är något hvälfd. De från crista 
f rontalis utgående, framåt divergerande ryggarne sluta hvar- 
dera i en knöl ofvan de öfre grenarne af öfverkäkens processus 
sygomatici, och dessa knölar göra, att uti craniets öfre profil- 
kontur nosen med pannan tyckes bilda en trubbig vinkel, som 
isynnerhet år märkbar hos äldre. Kindbågarne äro å midten 
mycket breda, och derframom i öfra kanten med en bugt. 
