350 
förenade genom en liten naken hudflik. Bakfötterna, som hafva 
tårna förenade genom en naken simhud, som sträcker sig utom 
tåspetsarne, äro utbildade till kraftiga simorganer, och de hafva 
derföre jemförelsevis längre tår än framfötterna. Alla tårna å 
dessa fötter hafva klon trubbig och nästan skedformig, men på 
innertån och den följande eller 2:dra tån är den mera böjd än 
på de andra 3me. På den 2:dra tån är på klophalangens ba- 
saldel en starkare utbildad knöl än på de andra tårna, och på 
denna knöl sitter fästad under den normala klon en kort men 
hög appendiculär klo , hvars spets jemnt med den något utåt 
böjda spetsen på den normala är snedt afskuren. 3:dje och 4:de 
tårna äro ungefär lika långa och längst, men 4:de är något 
gröfre. Klon å båda är mycket större än på de andra, samt 
särdeles trubbig. Å 4:de tån är den nära Vio ^ller '26 raill. 
lång, och Yio öll^i' 10 mill. bred. Färgen å bakfötternas klor 
är mörkare än den å framfött ernås. Innertån är betydligt kor- 
tare än yttertån. Svansen är vid basen mycket tjock och mus- 
culös, nästan konisk, och gränsen mellan den och bakkroppen är 
omärklig. Derefter är den emot spetsen allt mer och mer ned- 
plattad, så att den vid spetsen och kanterna är ganska tunn. 
Mätt frän kloaken är den något kortare än halfva kroppen. 
Dess form är aflångt elliptisk, med största bredden å midten. 
Till något öfver Vö af dess längd från kloaken är den hårbetäckt. 
Derefter är den naken , och endast täckt på både öfre och undre 
sidorna af hornartade, tegellikt lagda, transversella , ovala eller 
5—6 kantiga flell-lika öfverhudsskifvor. Af dessa har jag räknat 
omkring 100 tvärrader, samt 24 uti en tvärrad å svansens midt. 
Uti springorna mellan dessa hornartade skifvor synes ett och 
annat kort hår Bottenfällen är mycket tät och silkesfin. De 
gröfre längre och tillplattade håren äro tätast och längst på 
ryggen och kroppssidorna, korta och glesa undertill, och nästan 
inga på buken. Öfverläppen har mustascher af styfva borst. 
Spenarne äro 2:ne par, belägna på bröstet. — Nosspetsens hår- 
betäckning och mustascherna äro svartbruna. Eljest är nosen 
1) Enligt Green anställa haname häftiga strider med hvarandra under 
fortplantningstiden, och deras svans företer ofta märken efter dessa strider 
deruti, att stycken af dess kanter hafva blifvit bortslitna. Härvarande 
Universitets zoologiska museum förvarar en svans af ett förstördt exemplar, 
som tillhört de af framl. Prof, Thunberg donerade samlingarne, hvilken 
svans har ett sådant märke. 
