355 
vauifrån, är oval. Viiikelutskottet är högt och kort , afriincladt, 
å inre sidan konkaveradt, samt iitgäeiido från nndro sidan af 
corpus. Dess undre del är framtill bred och plan, med en 
skarp inåt riktad kant. 
Balen: Halsen är kort, och dess kotor äro teniligen breda, 
med svagt utbildade öfre taggutskott eller neuraltaggar, med undan- 
tag af det på episfrophrus. Ingen af dem har något nedskjutande 
hypapophysialutskott. Parapophysialutskotten äro obetydligt utbil- 
dade. l:sta — 5:te hafva hål för artcrice vertchrales ; å 6:te äro dessa 
hål antydda, men ej slutna. Atlas har ett helt litet öfre taggut- 
skott (neuraltagg) , och bakom detta har öfre bågen en grop, 
uti hvilken den främre delen af taggutskottet å epistroplmis 
upptages. Dess vingformiga sidoutskott äro korta, och utåt 
och bakåt riktade, och hafva vid basen 2:ne foramina vertehra- 
lia (för arter ia vertebralis) ^ hvilka å deras undre sida äro för- 
enade genom en grop. Epistro2:)Jteus har kroppen kortare än 
kropparne af de 2me följande halskotorna tillsammantagna. Dess 
sidoutskott , bildade genom föreningen af di- och parapophyserna , 
äro helt korta. Dess neuralbåge är hög, med ett i longitudi- 
nell riktning stort taggutskott, som baktill är irreguliert två- 
klufvet. De 2me följande halskotorna äro till dels samman- 
smälta, häntydande på den sammansmältning, som äger rum hos 
en del andra vattendäggdjur, t. ex. tandhvalarne. På 3:dje till och 
med 6:te äro parapophysialutskotten tydliga, och på den 6:te 
är det ena af dem å ena (den venstra) sidan temligen stort, 
men för öfrigt äro de små. Äfven 5: te och 6:te halskotornas 
taggutskott är helt litet. Bröstkotorna äro 14, ländkotorna 5 
korsbenskotorna 4, och svanskotorna 27. De främre bröstko- 
tornas taggutskott äro ganska höga och tillspetsade. Det å den 
lista är dock temligen litet. Detta är något framåt riktadt, 
och det å den 2:dra är riktadt rätt upp. A 3:dje till och med 
10:de är det riktadt bakåt, men föga å den sistnämnda kotan. 
1) Uti Skand. Fauna uppgifvas dessa till 6. Uti ''Catalogue of the 
bones of Mammalia in the coUection of the British museum'' iippgifves an- 
talet af ländkotorna hos Castor fiber äfvenledes till 6 , och detsamma för 
Castor canadensis till 5. Således torde detta antal vanligast vara 6, men 
det visar sig genom nu ifrågavarande skelett, att detta ej är konstant; och 
detta skelett är af ett särskildt intresse, derföre att det i detta afseende 
öfverensstämmer med den amerikanske bäfverns. — I ofvannämnde katalog 
uppgifves svanskotornas antal hos Castor fiber till 27, hvilket öfverensstäm- 
mer med det, som vi funnit. Hos Castor canadensis uppgifves det till 25. 
