360 
Beträffande några andra förhållanden uti bäfverns anatomi, 
få vi efter Brandt och Eatzeburg S. Nilsson (Skand. Fauna) 
och L. Morgan anföra följande. I öfverensstämraelse med bäfverns 
förmåga att vid dykning eller simning under vattnet hålla sig 
under detsamma flera minuter, ja stundom , enligt af Morgan 
anförda iakttagelser, t. o. m. 10 minuter, utan att qväfvas, 
förete de centrala delarne af hans organer för blodcirculationen 
några egenheter. Enligt fleras iakttagelser -) skall foramen ovaJe 
mellan båda hjertöronen, åtminstone stundom, hos honom hålla 
sig fortfarande öppet, och början af aorta, samt den delen af 
vena cava inferior^ som är mellan njurarne och diaphragma ^ 
vara starkt utvidgade ; och enligt John Cleland ^) är den oblite- 
rerade ductus arteriosiis lång och tydlig, och det synes troligt, 
att den länge är öppen. De 4 venm hepaticcB skola äfven kunna 
innehålla en betydlig massa blod, och den största af dem skall, 
enligt Morgan, vara så stor att en fullvuxen menniska lätt kan 
inskjuta pekfingret uti densamma. Då vena cava inferior öppnas 
långsåt och utbredes , så är dess bredd midt för njurarne 2 tum , 
vid lefvern 3 t. och strax innan den ingår i högra hjertörat 2 
t.*), men dess capacitet är dock härigenom icke tillräckligt ut- 
visad, emedan den säkerligen kan betydligt utvidgas af den på- 
trängande blodmassan. Magen har, enligt Nilsson, formen af ett 
dryckeshorn, med en liten blindsäck, och enligt Morgan ungefär 
formen af en böna. Cardia omgifves, med undantag af dess 
bakre sida, af en stor körtel (glandula cardice), som sitter un- 
gefär såsom fåglarnes körtelmage. Lefvern är sexflikig, och 
gallblåsan är stor. Fancreas är stor, och mjelten är smal. 
Intestimim coectim är stort (17 '/o tum vkm. långt). Uterus är 
bicornis, och starkt klufven. Ändtarmen såväl som de mascu- 
lina och feminina urogenitalorganerna , och de så kallade olje- 
säckarne mynna i en gemensam kavitet (i Skandin. Fauna kallad 
extremiteter föranledde t. o. m. J. A. Wagner att räkna detta slägte till 
bäfverfamiljen, ehuru det i sjelfva verket har sin plats bland Spalacopo- 
diderna. 
1) Medizinisclie Zoologie, pag. 18-21 och 135-137, tab. IV— IV a. 
2) Brandt und Eatzeburg: Medizinische Zoologie, pag. 18. 
3) The Edinburgh New Philosophical Journal, new series, vol. XII, 
pag. 18, pl. I, fig. 6. - 1860. 
4) Amerik. mått. 
