3G1 
säck), som tydligen är en kloak. Mokgan säger derföre med 
rätta, att de äro "monotrematoiis". De körtelartade säckar (gäll- 
pungarna), som afsöndra bäfvergällen (castoreum), utgöra egent- 
ligen en säck, som är delad i 2:ne. Hos en fullvuxen bäfver 
äro de 3—5 tum vkm. länga. De hafva sitt läge något framom 
och på sidorna af kloaken, och mynna med en gemensam öpp- 
ning hos honan i slidan (vagina), och hos hanen i pr?eputial- 
slidan, livilken är lång, och mycket liknar den sednare. Dessa 
organers ändamål är ej kändt, men man förmodar, att de hafva 
någon betydelse i och för fortplantningen. Bakom gällpungarno 
befinna sig 2:ne andra körtelartade säckar, som äro något mindre, 
och som hvardera med en smal hals eller afloppskanal mynna 
med en särkskild öppning å hvardera sidan af kloaken. De af- 
söndra ett oljeartadt , tjockflytande ämne af en egen lukt , och ha 
deraf fått benämningen oljepungar. Hanens prEeputialslida såväl 
som honans vagina mynna i kloaken. Könen äro till det yttre 
livarandra lika, och kunna endast genom dissection säkert be- 
stämmas. 
Bäfvern, som fordom varit utbredd öfver hela Sverige, t. 
0. m. i dess sydligaste provins, Skåne, är nu på väg att hos oss 
blifva helt och hållet utrotad. Genom sina utmärkta och så ofta 
åberopade "instinkter" är detta djur ett af de mest anmärknings- 
värda bevisen för den vishet, som genomgår naturen, och äfven 
uppenbarar sig hos de "oförnuftiga djuren" ; och det kan derföre 
med rätta anses såsom ett groft helgerån inom naturens sköna 
tempel , att utrota ett sådant djur. Någon säker och tillförlitlig 
uppgift om bäfverns förekomst i Sverige under närvarande tid 
är oss icke bekant. Vi hafva endast sett ett par förmodanden i 
detta afseende, som icke äro grundade på egna direkta iaktta- 
gelser. Uti Svenska Jägareförbundets Nya Tidskrift, 3:dje år- 
gången (1865) sid. 239, anföres af redaktionen , att "fullt till- 
förlitlig sagesman har försäkrat, att möjligen en och annan en- 
staka bäfver ännu finnes qvar" i Vesterbotten, "samt att han 
(sagesmannen) förlidet år ej med visshet hade reda på mer än en 
enda, som då vistades i Lina kapell, i trakten af Gelisnolly". 
Uti samma tidskrifts 7:de årgång (18G9) sid. 52 har Öfver- 
jägaren L. J. Hallgren, bland andra uppgifter om det jagtbara 
vildbrådet i Jemtlands vestra ^elltrakter samt trakten kring 
Storsjön, lemnat den, att bäfvern derstädes "troligen är för- 
svunnen ; en och annan Lappmans utsago ger dock anledning till 
24* 
