380 
han hade hållit på med att bygga en dam. Han hade stor 
motvilja för indianerna. Ibland kom han in i indian-stugan, 
der dessa enligt sin vana sutto med ryggarne emot väggen. 
Han tog då först deras eldpung, och derefter deras yxa och så 
vidare tills han hade burit alltsamman till dörren, till india- 
nernas stora förnöjelse. Derefter försökte han att med våld 
utkasta egaren af de nämnda sakerna. Hans benägenhet för att 
gnaga uppenbarade sig på ett mycket obehagligt sätt. Det 
hände, att om morgonen alla husgerådssakerna voro nedkastade 
på golfvet, emedan bäfvern hade afgnagit fötterna på borden 
och stolarne." Morgan omtalar en bäfver, som i flera år, tam 
som en hund, åtföljde en bäfverfångare-familj , hos hvilken han 
hade blifvit uppfödd. R. Brown anförer ett annat drag af bäf- 
verns intelligens. "Vid en bugt af floden Quesnelle fyra mil of- 
van dess mynning, i British Columbia, hade några grufarbetare 
nedbrutit en bäfverdam i och för ett pågående arbete med gräf- 
ningen af ett dike, och på samma gång hade de upprest ett 
vattenhjul, för att dermed utpumpa vattnet. Bäfrarne voro ym- 
niga vid denna ström , och de funno sig mycket störda af dessa 
tillgöranden. Man sade, att de tillfölje deraf, för att stanna 
vattenhjulet, företogo sig att sätta en käpp mellan dess skoflar 
på ett sådant sätt, att de derigenom hindrade hjulets gång. 
Detta förnyade de oupphörligt natt efter natt, och det var så 
skickligt gjordt, att det icke var möjligt, att det var en till- 
fällighet." 
Såsom vi ofvan hafva anfört, lefver bäfvern i permanent 
monogami. Enligt Skand. Fauna skall han para sig under vin- 
tern, och enligt Gislek omkring den 21:de Augusti^), men en- 
ligt Nordholm och A. H. Green tidigt på våren , i slutet af Mars 
eller i April, om isen då går upp. Tiden för parningen S3^nes 
emellertid icke vara närmare känd. Då kalla eller locka ma- 
karne hvarandra med ett egendomligt skarpt läte. Hanarne 
leverera då hvarandra häftiga strider, enligt Green, såsom of- 
van blifvit sagdt. De para sig i vattnet, omfamnande hvaran- 
dra i upprätt stående ställning (enligt Fitzinger, å anf. st.). 
1) Denna uppgift af Gisler harmonierar på ett anmärkniugsvärdt sätt 
med A. H. Greens ofvan oninämnda iakttagelse, att han någon gång hört 
bäfrar locka hvarandra så sent som i Augusti, ehuru den normala tiden 
derför är slutet af Mars. Det synes derföre icke vara omöjligt, att de nå- 
gon gång para sig vid Bartholomai-tiden, såsom Gisler nppgifver. 
