384 
regående familj. De ha 4 fullständiga och fria tår, och en ru- 
dimentär tumme. Bakfötterna ha 5 D:o. Svansen är oftast 
lång, men stundom kort, och mer eller mindre yfvigt hårig. — 
I afseende på skelettbyggnaden är det för dem isynnerhet ut- 
märkande, att de i förening med odelade okbensutskott å öf- 
verkäken hafva fullständiga nyckel- och vadben. Endast slägtena 
Tamias och Anomahirns^ med ett ringa antal arter, hafva 
nämnde okbensutskott genomborrade af canales infraorhitales. 
För öfrigt skiljer man lätt deras cranium från det af de före- 
gående familjerna, genom dess vanligen fullt utbildade postor- 
bitalutskott , och försvunna eller med de andra sammansmälta 
interparietalben , samt derjemte genom dess breda och alls icke 
hopknipna panna. Framtänderna äro ej så breda, som hos näst- 
föregående familj, och kindtänderna, som å hvardera sidan af 
öfverkäken oftast äro 5, men stundom blott 4, och i under- 
käken å hvardera sidan alltid äro 4, hafva fullständiga rötter, 
och oftast knölig, men stundom strecktecknad krona. Af dessa 
äro de 3:ne bakre dentes molares^ och de som sitta framom dem, 
dentes prcemolares. Blindtarmen är stor. 
I afseende på sitt lefnadssätt förete de betydliga skiljaktig- 
heter. De flesta äro särdeles skickliga klättrare, samt vistas en 
stor del af sin tid i träden, och ligga icke i dvala under vin- 
tern ; andra deremot , som äro af en mera undersätsig och klum- 
pig kroppsform , samt icke äro så snabba i sina rörelser, gräfva 
hålor i jorden, der de för det mesta tillbringa dagarne, samt 
i de kallare trakterna hibernera. Ehuru de för det mesta lefva 
af vegetabilier, händer det att de stundom med begärlighet taga 
till godo animalisk föda. De lefva i monogami, och yngla en 
eller ett par gånger om året, samt föda vanligen ett ringa an- 
tal ungar hvarje gång. 
Yi meddela här en tablå öfver de till denna familj hörande 
underfamiljer och slägten, och vi få härvid anmärka, att slägtet 
Sciurus å denna tablå upptages i sitt vidsträcktare omfång, 
såsom omfattande äfven de af en del författare (t. ex. Fitzinger) 
derifrån afskilda slägtena Funamhtilus, Bhinoschirus och Xerus^ 
då de för dessa uppställda karaktererna icke synas oss vara till- 
fredsställande. 
