387 
3:no. Af bröstkotorna ha de flesta (de främre) temligen långa 
och spetsiga taggutskott; och af svanskotorna, som äro talrika, 
ha några af de främre hiemapophyser. Extremiteternas ben, 
eller de så kallade långa benen, hafva större längd, än hos fö- 
regående familjer, sä att öfverarmbenet är längre än underkäken 
med framtänderna , och underbenet är längre än craniet. Skul- 
derbladet är ej subtriangulärt , derföre att öfre och främre kan- 
terna bilda en sammanhängande båge. Skulderbladets bakre 
kant är utviken , så att den bildar en spina 2^osterior. Äcro- 
mion har ett t)^dligt metacromialutskott. Nyckelbenet är stort. 
Crista deltoidea å öfverarmbenet bildar icke något utskott ned- 
till, ehuru den der är utstående. Ofvan detta bens inre led- 
knapp är ett hål , och ofvan den yttre D:o är en stark crista. Un- 
derarmens båda ben äro rörliga, ehuru denna rörlighet stundom 
är något inskränkt. Höftbenets yttre sida har framom acetahu- 
lum en starkt utstående knöl (spina ilei). Lårbenet har en 
trochanter 3:tius vid öfre ändan, och sammanhängande med 
troclianter major. Skenbenet är föga böjdt , med låg och trub- 
big crista. Vadbenet är smalt, nästan rakt och lineärt, samt 
enkelt. 
Öfver 100 arter af detta slägte äro kända, från alla verlds- 
delar, med undantag af Australien. En del af dessa arter stå 
hvarandra mycket nära, och dä de derjemte uti färgteckningen 
ofta äro mycket föränderliga, sä är deras bestämning ej sällan 
svår, och många arter hafva utan verklig grund blifvit upp- 
ställda. De äro i allmänhet de rörligaste och lifligaste af alla 
gnagare, och äro vanligen i rörelse under dagen, och hvila un- 
der natten, ehuru det händer n^igon gång, att man får se dem 
i rörelse under aftnarne. De vistas för det mesta i träden, der 
de klättra och springa med största skicklighet, och kunna taga 
långa hopp från ett träd till ett annat, och t. o. m. ibland i 
farans stund från topparne af höga träd kasta sig till marken, 
utan att deraf lida någon skada. De springa temligen snabbt 
äfven på marken. De hafva högt utbildade sinnesförmögenheter, 
och stå i anseende till intelligensen högre än de flesta andra 
gnagare. De blifva i öfverensstämmelse dermed lätt tama, och 
visa tillgifvenhet för sina vårdare; men de äro böjda för att 
stjäla, och kunna icke lägga bort sin benägenhet för att sön- 
dergnaga hvad de komma öfver, och blifva derföre ofta till för- 
argelse i tamt tillstånd. De tillreda bon åt sig dels i hål i 
