400 
Ekorren jagas och fångas mycket för det goda pelsverk (gråverk), 
som fås af hans skinn, isynnerhet i norra Ryssland och Sibirien. 
Jemtemenniskan lära skogsmården och zobeln, som förfölja honom 
i träden, vara hans farligaste fiender. Enligt v. Middendorff, 
skall zobeln i Sibirien icke fås i andra trakter än der ekorrar 
finnas. Ekorren blir dock ofta rof äfven för rolfoglar. Vi hafva 
funnit leraningar af honom i bo af orravråken. 
II. Slägtet Sciuropterus, F. Cuvier. 1825 i). 
OfvorJäppen är framtill delad af en fåra. Ögonen äro 
stora; och öronen äro liorta, rundade^ och hårhevuxna, men 
utan hårpensel Framfötterna hafva 4 och haJcfÖtterna 5 full- 
ständiga tår, och de förra hafva en rudimentär tumme, och hakföt- 
terna äro kortare än underbenet. Mellan främre och haJcre extre- 
mitet er na förefinnes å hvardera sidan af kroppen en hudflik (pata- 
gium), som framtill understödes af ett vid os pisiforme fästadt, 
långt, smalt och tiUspetsadt hen, och haktill sträcker sig un- 
gefär till knäet, och som kan utspännas och göra tjenst såsom 
en fallskärm, under djurens språng mellan träden. Svansen^ 
som är plattad och tvåsidigt hårig, ehuru å undre sidan tätare 
hårig än hos föregående slägte, är kortare än kroppen. — 
Craniet har nosen helt kort, och näsbenen äro nästan lika 
långa som pannbenen. Processus p)ostorbitales äro långa, och 
hakåt-utåt riktade. Underbenets båda ben äro nedtill stundom 
sammansmälta. Frayntänderna äro prismatiska. Kindtänderna 
hafva knölig krona och fullständiga rötter, och äro å hvardera 
sidan 5 i den Öfre, och 4 i den undre käken, och af dem i 
den öfre är den lista mycket liten. 
1) Uti sina '■Le9ons d'Anatoraie Comparée" uppställde G. Cuvier 1800 
för de flygande ekorrarne slägtet Pteromys. Uti "Dents des Maramiféres" 
afskilde F. Cuvier 1825 de smärre fl3'^gande ekorrarne såsom en egen gene- 
risk grupp, för hvilken norra Europas och Sibiriens flygande ekorre är typen, 
och som han gaf namnet Sciurojoterus. Mellan dessa båda slägten råder 
uti kindtändernas byggnad en väsendtlig skillnad deruti , att slägtet Pteromys 
har strecktecknade , och slägtet Sciuropterus har knöliga kindtänder. Den 
generiska skillnaden är således påtaglig. För vår fl3'gande ekorre måste vi 
följaktligen hafva slägtnamnet Sciuropterus. Vi få dock nämna, att G. Cuvier 
uti "Kegne Animal" under slägtet Pteromys först upptagit Pteromys volans, 
och derföre sannolikt betraktat denna arten såsom typ för slägtet Pteromys; 
och att F. Cuvier således utan tvifvel gjort rättast i att för dem med 
strecktecknade tänder gifva slägtnamnet Sciuropterus. 
