414 
delar äro deremot stora. Deras horisontella delar i förening 
med öfverkäksbenens proc. palatini bilda en temligen sraal 
brygga mellan de 3 främre paren af kindtänderna. Foramina 
palatina äro tydliga ungefär midt för de mellersta kindtänderna. 
Tårbenen, som, såsom vanligt, hafva sitt läge vid den främre 
och öfre orbital vinkeln , äro temligen stora, och bilda ett åt 
sidan utstående verticalt hoptryckt utskott ofvan spetsen af öf- 
verkäkens okbensatskott. Mellan dessa och dem äro de intra- 
orbitala foramina lacri/malia. Okbenen äro starka, verticalt 
hoptryckta, nästan jemnbreda och räta, å yttre sidan framtill 
konkaverade, något uppstigande bakåt, och vid sin bakre ända 
bildande ett trubbigt utskott, som utskjuter mer eller mindre 
bakom fjällbenets okbensutskott. Deras undre kant är något 
konvex. Näsbenen, som stundom äro ungefär lika långa som 
pannbenen, och stundom äro längre än dessa, äro stora och 
baktill bredare, samt bilda vid bakre delen af suturen dem 
emellan en ingående vinkel, uti hvilken pannbenen inskjuta. 
Underkäken har den uppstigande delen hög , å yttre sidan plan , 
samt försedd med en långsgående grop i främre kanten, hvil- 
ken utåt begränsas af det lilla och föga utstående samt trub- 
biga och något inåt böjda kronutskottet. Ledknappsutskottet 
är högre, och ledknappen är nästan päronformad, och baktill 
afsmalnande. Vinkelutskottet är afrundadt och föga framstående, 
och har en utstående köl både vid yttre och inre sidorna af 
dess afrundade kant, och parallel med denne. Tungbenet har 
kroppen tjock och irreguliert halfmånformig , med ett trubbigt 
utskott i midten af främre kanten upptill. Utanför detta ut- 
skott äro de främre eller mindre hornen fästade, livilka äro 
smala och temligen korta, samt blott bestå af en led. Bakom 
dessa och vid ändarne af kroppen äro de större hornen fästade, 
äfvenledes blott bestående af en led, men de äro betydligt både 
större och längre än de mindre. Tungbenet består således af 
5 ben, nemligen kroppen och 2me par horn. 
Balen: Atlas har sidoutskotten ganska stora och utbredda, 
samt vid basen i longitudinell riktning genomborrade af foramina 
vertebralia, som icke synas ofvanifrån. Den öfre bågen saknar 
taggutskott, men den undre har en tydlig bakåt riktad hypapo- 
phys. Epistropheiis är långsträckt , och har ett långt och fram- 
till högre, men ej synnerligen högt taggutskott, men saknar 
hypapophys. Af de följande halskotorna hafva 3:dje— 5:te föga 
