417 
raanhängande med den, och endast genom en incisiir till dels 
skild från den är en temligen stor trochanter 3:tius. Midt emot 
denne är å inre sidan af benet en tydlig trochanter minor. Ett 
stycke nedanför denne är vid benets inre sida ett foramen niäri- 
tium. Benets nedre ända är stor, och ofvan condyJus cxternus 
är der baktill ett sesamoidben. FatcUa är liten. Skenbenet är 
rakt och långt, upptill med en starkt framstående crista tihice. 
Vadbenet, som är smalt, är sammansmält med tibia till mera 
än hälften af dennas längd, och dess nedre ända (malleolus cx- 
ternus) är icke distinkt. Tar sus består endast af 6 ben, deri- 
genom att os cunciformc l:mum saknas. Stundom är det antydt 
genom ett ytterst litet ben. Språngbenet har den främre ändan 
(capiit) lång och framtill konvex ; och baktill har det en väl ut- 
bildad, och något litet sned trochJea. Articulationen mellan 
denna och underbenet är endast en ginghjmus. Hälbenet är 
särdeles långt, med långt utdragen kropp. Såväl mellanfots- 
som tåbenen äro särdeles långa , och endast tillstädes för 4 tår. 
Klophalangerna äro föga böjda. ^) 
Ehuru vi, såsom ofvan blifvit anfördt, icke hafva kunnat 
finna några dugliga konstanta karakterer för uppställningen af mera 
än en generisk grupp inom familjen Leporidce, anse vi dock, 
att hararne och kaninerna böra betraktas såsom utgörande 2me 
särskildta subgeneriska grupper under slägtet Lepus. Vi karak- 
terisera dessa sålunda: 
1. Underslägt. Lepus. 
Den bakre näsöppningen (choance narium) upptager, mera än hälften af 
afståndet mellan kindtandraderna. Ungarne födas med öppna ögon och hår- 
betäckta. Lefva icke i underjordiska hålor. — Typer för denna grupp äro 
Lepm timidus, Linné, och L. europcsus, Pallas. 
2. Underslägt. Oryctolagus -). 
Den bakre näsöppningen (clioancB narium) upptager icke eller knappt 
hälften af afståndet mellan kindtandraderna. Ungarna födas blinda och 
nakna. - Gräfva gångar i jorden, hvari de dölja sig under dagarne. — Typ 
för denna grupp är kaninen, Lepus cuniculus, Linné. 
1) Efter skelettet af Lexms timidus: Linné. 
2) Af Oqvuti^?, gräfvare, och /.ayatg, hare. J. Gray har, såsom redan 
ofvan pag. 278 blifvit antydt , gifvit namnet Cuniculus åt denna grupp, men 
vi hafva å samma ställe upplyst, att detta namn långt förut af Wagler 
såsom genusnaran blifvit gifvet åt lemlarne. 
