421 
nicus, som i sina yngre år icke undergår någon synnerlig drägtförilndving ') ; 
2:0 den vanlige Lep. ccme.sccns; 3:o den äldre och ljusare hanen af denne; 
4:0 Lep. horealis från Skåne; 5:o densamme från mellersta Sverige och 
Norrland; och 6:o densamme från Lappland, Finmarken och norra Kyssland, 
så finner man lätt, att de utgöra en sammanhängande series af former 
af en och samma art, framkallade genom olika klimatiska inflytelser. Sedan 
vi å anförda stället framstilllt dessa åsigter rörande de båda fårgvarieteterna 
af nordharen, eller nära nog samtidigt dermed, har Prof. A. Th. v. MiD- 
DENDOKFF uti en utförlig afhandling -), som sysselsätter sig dels med den 
föränderlighet, som den så kallade oföränderlige, eller tyske haren uti sin 
färgteckning företer vid den norra gränsen för sin geografiska utbredning, 
eller i de trakter, der han måste uthärda ett hårdare klimat; och dels med 
den motsatta föränderlighet i nämnde hänseende , som nordharen företer vid 
den södra gränsen för dess utbredning. Uti denna afhandling har han 
kommit till ett resultat, som är fullt öfverensstämmande med det, som vi 
framställt. Han visar häri, att den tyske haren inom Eyssland antager en 
mycket ljus vinterdrägt , uti hvilken den hvita färgen sträcker sig långt upp 
åt kroppssidorna , och allt mer och mer undantränger den öfre kroppssidans 
gråbruna färg; och att den uti denna drägt är identisk med Pallas' Lepus 
hyhridus, och Nilssons Lepus medius^). Han anför derefter, att Lepus 
canescens Nilsson, ehuru sparsamt, förekommer vid södra kusten af Finland, 
och i Lifland, och att den påtagligen är en sydlig färgvarietet af Lepm 
variaUlis Pall. eller Lep. timidus LiN. Åtskilliga år sednare har J. H. 
Blasius •*) samlat ytterligare materialier till denna frågas lösning , samt 
dervid kommit till samma resultat. — Äfven i Norge har man den sednare 
1) Ett dermed fullt analogt förhållande företer småveslan (Mustela ni- 
vedis, Lin.) som i södra Sverige icke antager någon vinterdrägt, men i 
mellersta och norra delarne af landet under vintern blir helt hvit. På 
samma sätt anlägga norra Sibiriens lemlar en ljusare vinterdrägt , som icke 
tillkommer vår fjell-lemmel. 
2) '"Ueber die, als Bastarde angesprochenen Mittelformen zwischen 
Lepus europceus Pall. und L. variaUlis Pall.; in Bulletin de la Classe 
Physico-Mathématique de FAcadémie Impér, des Sciences de S:t Pétersbourg. 
Torne IX, 1851, pag. 209. 
3) Skandinavisk Fauna, Däggande Djuren, l:sta uppl. pag. 224. — 1820. 
Denne är beskrifven efter exemplar från Seland, och kallas derföre af För- 
fattaren Seland ska Haren. — Uti Svenska Jägareförbundets Nya Tid- 
skrift, 6:te årgången, 1868, är en af M. v. Wright tecknad figur öfver 
denna färgvarietet af tyske haren, utan uppgifven local för exemplaret; men 
sannolikt har det varit från norra Ryssland. Af denna utmärkta vinter- 
drägt följer, att äfven den tyske haren icke kan representera en grupp af 
''oföränderliga harar". En ändå ljusare vinterdrägt af samma form har 
SCHREBER (Die Säugthiere) afbildat å planchen 235, C. 
4) Naturgeschichte der Säugethiere Deutschlands , pag. 422 & följ, — 
1857. 
