429 
ver hjernskålen. Honans cranium är jemförelsevis något mindre, 
och har hjernskålens öfre profilkontur baktill något mera stupande. 
Näsbenen äro hos henne något mera afsmalnande framåt, så att 
deras bredd strax bakom spetsen, och framom det ställe, der 
de sammanstöta med mellankäksbenen innehålles omkring Vl^ 
gånger i deras bredd vid basen , då deremot hos hanen den förra 
bredden innehålles IV3 gånger i den sednare. Uti formen af 
eraniet bafva vi icke kunnat finna någon annan konstant skill- 
nad mellan denna arten och den tyske haren, än den, att den 
förra har nosen något bredare, och detta förhållande har sitt 
uttryck deri, att bredden af näsbenen tillsamman vid basen 
hos den förra icke innehålles 2me gånger i deras längd, hvilket 
den gör hos den sednare. Nackbenet har paramastoidutskotten 
räckande föga nedom mastoidutskotten. Nackbenets basilardel, 
som från kanten af foramen magnum är ungefär lika lång som 
bred, är baktill midtåt kölad, och framtill konkav. Interparie- 
talbenets bakre kant är konvex, och stundom i midten trubbigt 
tillspetsad. Hos äldre individer är den rygg, som går långs 
midten af detsamma, ganska hög, och fortsättes af en tydlig 
sådan långs suturen mellan hjess- och pannbenen ; och den böjda 
köl, som finnes vid den yttre gränsen för hvartdera hjessbenet, 
och har sin början vid den knöl, som fjällbenet bildar vid bakre 
gränsen för ögonhålan, är ganska skarp. Postorbitalutskotten 
äro hvältda och mycket stora och fria fram- och baktill, med 
ett främre och ett bakre utskjutande parti, af kvilka det förra 
är mindre än det sednare. Framom dem är en djup inscisura 
supraorhitalis , som i allmänhet är öppen , och stundom är bre- 
dare, och stundom smalare. Den bakre näsöppningens bredd 
upptager ungefär V5 af afståndet mellan kindtandraderna der- 
städes, och är icke afsmalnande bakåt. Okbenets baktill ut- 
skjutande spets är trubbig. Den uppstigande delen af öfver- 
käkens okbensutskott, som framtill begränsar orUta, är temli- 
gen starkt utstående, samt med jemn, glatt och trind kant; 
och denna kant slutar vid det i allmänhet starkt utskjutande 
utskottet af tårbenet. Å yttre sidan af underkäken är en tydlig 
knöl vid basen af alveolen för den nästsista kindtanden. Un- 
derkäkens undre kontur mellan angularutskottet och den syn- 
liga framtandens bas är något bugtig, och stundom mera, och 
stundom mindre bågböjd. Å ett cranium af var. L. canescens 
hafva vi funnit den mest böjd. 
