438 
ingen särdeles märkbar drägtförändring vid vinterns annal- 
kande, men emot den nordliga gränsen för dess geografiska ut- 
bredning, och således utan tvifvel stundom hos oss, gör den 
dock detta, och antager en ljusare vinterdrägt, som är så mycket 
mera afvikande från sommardrägten , som klimatet i den trakten , 
der den vistas, är hårdare än det, som är det normala för den 
typiska formen. I Eyssland erhåller han derföre under vintern 
en mycket ljus drägt, uti hvilken han af Pallas ansågs såsom 
en bastard , och af Blasius såsom en egen art , hvilken af honom 
erhöll benämningen Lcp. aquiloniiis. I sin vanliga drägt är han 
ofvan mörkt gulbrunaktig , stötande i grågult, mörkast på öfre 
sidan af hufvudet, och på öronens framsida, och på bakre delen 
af länden mer eller mindre ljust gråaktig. På ryggen är botten- 
fallen och hårens basaldel hvita, derefter äro håren svarta, och 
så närmare spetsen rostgula , och deras yttersta spets svartaktig. 
Nosen är dunklare rostgulaktig , och kanterna omkring näsbor- 
rarne gråhvitaktiga. Öfre sidan af hufvudet och främre sidan af 
öronen äro mörkare, derföre att hårens svarta färg der mera 
synes genom den rostgula. På hvardera sidan af hufvudet går 
från nosen genom ögat bortåt örat ett ljust , gråhvitaktigt band , 
och under ögat är en mörkare, gråbrunaktig fläck. Kinderna 
äro under vintern ljusare, hvitaktigt grågula. Öronen äro baktill 
å yttre sidan och i bakre kanten dels rostgulaktiga och dels 
hvitaktiga , och i spetsen svarta , och den svarta färgen bildar på 
yttre sidan nedom spetsen en temligen stor fläck. På inre sidan 
(den utåt vända) af örat är den deremot föga utbredd. Håret 
på denna sidan är blekt rostgulaktigt , med en stor svartbrunaktig 
fläck nära midten af örats bakre kant. Nacken är mörkt rost- 
gulaktig, med en svag vinröd anstrykning. Främre halsen, bo- 
garne, och kroppssidorna nedtill, och främre extremiteterna 
framtill äro ljust rostbrunaktiga. Håret närmast ofvan svansens 
bas är under vintern hvitaktigt. Underbenen framtill äro rost- 
brunaktiga, och bakfötterna ofvan ljusare, hvitaktigt gulbruna, 
mellan tårna brunaktiga. Fotsulorna smutsigt gråatkiga. Svansen 
är ofvan svart, och under hvit. Hakan, bröstet och buken äro 
hvita. Färgen är här beskrifven efter en äldre hane från Seland , 
i höstdrägt. Hos en D:o i vinterdrägt från ön Hven hafva vi 
1) Både denne hane och en hona, som blifvit skjutna på ön Hven d. 
18 Januari 1871, hafva af Tullförvaltaren och Riddaren E. Ahlbom blifvit 
förärade till härvarande Universitets Zoologiska museum. 
